ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 235/1744/17
адміністративне провадження № К/9901/22251/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Мороз Л.Л.,
суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,
розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №235/1744/17
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Назаренко Г.В., та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року, постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді Ястребової Л.В., суддів: Васильєвої І.А., Компанієць І.Д.,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання провести перерахунок пенсії відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з 01.02.2016 з урахуванням отриманої вихідної допомоги при звільненні у розмірі 12049,07 грн на яку нараховувались страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що судовими рішеннями у справі №805/728/15-а стягнуто з ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області на його користь, зокрема, заборгованість з недорахованої та невиплаченої вихідної допомоги при звільненні у розмірі 12049,07 грн, а тому він має право на включення вказаної суми до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Постановою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.
Суди встановили, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області з 24 листопада 2014 року і отримує пенсію за вислугу років, призначену йому на підстав Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 .
Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2015 року у справі №805/728/15-а, яка набрала законної сили 1 липня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано дії ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області щодо відмови у перерахуванні середньої заробітної плати з урахуванням премій, перерахуванні грошової допомоги з урахуванням середньої заробітної плати з урахуванням премій, виплати середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, стягнуто з ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з недорахованої та невиплаченої як різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14503,50 грн., а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день винесення рішення у розмірі 36381,33 грн. 
Листом в.о. начальника ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ ДФС у Донецькій області № 558/10/05-66-05-15-1 від 24.122015 ОСОБА_1 було повідомлено про те, що на виконання судового рішення з нарахованої та виплаченої різниці середньої заробітної плати за серпень-вересень 2014 року, вихідної допомоги при звільненні у загальному розмірі 14503,50 грн нарахований та утриманий єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумах та відсотках: 34,7% - 5032,71 грн та 2,6% - 377,09 грн. 
1 лютого 2017 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області із заявою про перерахунок його пенсії з урахуванням постанови суду від 30.04.2015, згідно з якою на його користь стягнуто заборгованість з недорахованої та невиплаченої вихідної допомоги при звільненні в сумі 12049,07 грн та на яку нарахований та утриманий єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ГУ ПФУ в Донецькій області в листі від 09.02.2017р. № 1302/03-1 повідомило позивача про неможливість проведення перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та довідки про додаткові види грошового забезпечення, а також повідомлено, що Управлінням надіслано запит до ГУ ДФС в Донецькій області з проханням надіслати оновлену довідку про розмір грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення для розгляду звернення щодо перерахунку пенсії.
23 лютого 2017 року позивач повторно звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з заявою направити на його адресу повідомлення про відмову в перерахунку пенсії відповідно до його заяви про перерахунок пенсії від 01.02.2017 із зазначенням номеру, дати винесення рішення (розпорядження) про відмову в перерахунку пенсії відповідно до його заяви та причин відмови.
20 березня 2017 року відповідач надіслав на адресу позивача лист у якому зазначено про неможливість проведення перерахунку пенсії.
Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Суди, відмовляючи в задоволенні позову, виходили з того, що відсутність у пенсійного органу інформації (довідки) про збільшений розмір грошового забезпечення позивача позбавляє можливості здійснити перерахунок пенсії, оскільки відповідні відомості у пенсійній справі особи відсутні.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалені у справі судові рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права.
У поданих запереченнях відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення.
Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а судових рішень - без змін, з огляду на таке. 
Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як разові додаткові види грошового забезпечення.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Отже, підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням вихідної допомоги при звільненні у розмірі 12049,07 грн - відсутні.
Оцінюючи наведені відповідачем доводи, Касаційний адміністративний суд виходить з того, що всі аргументи скаржника, викладені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судами, їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.
Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356  Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 28 липня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 5 вересня 2017 року у справі №235/1744/17 залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
Л.Л. Мороз
А.Ю. Бучик 
А.І. Рибачук,
Судді Верховного Суду