П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

16 березня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/3079/20	

Категорія: 112010200                                                                                              
            Головуючий в 1 інстанції: Устинов І. А.
                                                                                                                                         Час і місце ухвалення: м Миколаїв
    Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
        головуючого  –  Лук`янчук О.В.
        суддів             –  Бітова А. І.
                                         –  Ступакової І. Г.                       
        при секретарі –  Поварчук В. В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправними та незаконними дії, скасування рішення №131/04,03 від 10.07.2020р.,

                                              В С Т А Н О В И Л А :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:
визнати незаконними та протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо утримання переплати в сумі 72291 грн. 96 коп. з пенсії ОСОБА_1 ;
скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області №131/04.03 від 10.07.2020 року про утримання переплати в сумі 72291 грн. 96 коп. з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% призначеної пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що винесене відповідачем рішення від 10.07.2020р.  про утримання надміру виплачених сум пенсій позивача є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки стягнення надмірно сплачених сум пенсій передбачено лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера (недобросовісності з боку набувача у розумінні ст. 1215 ЦК України), зокрема, зловживання з його боку (надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації) або подання страхувальником недостовірних даних. З боку позивача  жодних протиправних дій чи зловживань, щодо призначення пенсії або її перерахунків не вчинялось, а управління архівної роботи та урочистих подій Міськвиконкому, яке видало довідку про заробітну плату позивача на від 14.02.2005р. за № 103, не є страхувальником, а є архівною установою в якій на час видачі вказаної довідки знаходився архів з особового складу. На думку позивача оскаржуване рішення підлягає скасуванню як протиправне та таке, що суперечить Конституції України та пенсійному законодавству України. 
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено. 
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо утримання переплати в сумі 72291 грн. 96 коп. з пенсії ОСОБА_1 .
Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївської області №131/04.03 від 10.07.2020 року про утримання переплати в сумі 72291 грн. 96 коп. з пенсії ОСОБА_1 в розмірі 20% призначеної пенсії.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі  840,80 грн.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в який зазначає про порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що чинним законодавством визначаються дві самостійні підстави для відшкодування зайво сплаченої пенсії, кожна з яких визначає суб`єкта на якого покладається такий обов`язок в залежності від того, хто з цих суб`єктів вчинив відповідні дії, що призвели до такої зайвої сплати. На думку апелянта, з огляду на те, що при проведенні звірки достовірності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 14.02.2005 року № 103, виявлено розбіжності в окремих місцях між сумами заробітної плати, що включені у довідку, та сумами які вказані в розрахунково-платіжних відомостях, а отже пенсійним органом правомірно прийнято оскаржуване рішення та утримується переплата з пенсії відповідача по 20 % від розміру пенсії. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що з 21.03.2005 року позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України “Про соціальний статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”.
Під час розрахунку пенсії відповідачем було враховано довідку про заробітну плату від 14.02.2005 р. №103 за період роботи ОСОБА_1 в Закритому акціонерному товаристві “Пересувна механізована колона №240” з січня 1988 року по грудень 1992 року виданої на ім`я ОСОБА_1 управлінням архівної роботи та урочистих подій Міськвиконкому.
За результатами проведеної звірки, відповідачем розбіжності в окремих місцях між сумами заробітної плати, що включені в довідку, та сумами, які вказані в розрахунково-платіжних відомостях, а саме - суми значно завищені, що призвело до переплати позивачу пенсії в сумі 72291,96 грн.
Рішенням відповідача №131/04.03 від 10.07.2020 р. “Про утримання надміру виплачених сум пенсій” було вирішено утримати з позивача 72291,96 грн.
Вказане рішення відповідача позивач вважає протиправним та просить його скасувати, що і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач не навів жодних обґрунтованих обставин щодо фактів зловживання з боку позивача, як і не надав відповідних доказів, а отже дійшов висновку, що рішення про утримання надміру виплачених коштів з позивача є протиправним та підлягає скасуванню.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги приходить до наступного.
Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 за №1058-ІV суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі  рішень  територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відрахування з  пенсії  провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших  рішень  і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових  рішень.  Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії  може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених  сум  заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків  пенсії.
Згідно положень частини 2 статті 101 Закону України  «Про  пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII, підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до статті 103 Закону № 1788-XII, суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.
Статтею 60 Закону №1058-ІV передбачено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживання з боку пенсіонера (подання документів із свідомо неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі його сім`ї тощо), можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень органу, який призначає пенсію, чи суду.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що надмірно виплачені суми можуть бути утримані із пенсії за умови зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Вказаний перелік підстав для утримання надміру виплачених сум пенсії є вичерпним.
При цьому відповідальність може бути покладена на громадянина на підставі частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ виключно внаслідок зловживання з боку пенсіонера, яке може полягати, зокрема, в поданні ним документів з явно неправильними відомостями. Тобто, умовою є свідомі, активні та навмисні дії з боку пенсіонера, які призвели до надмірної виплати йому пенсії.
Згідно з п.3 Порядку повернення сум пенсій, виплачених надміру, та списання сум переплат пенсій, що є безнадійними до стягнення, затв. постановою Правління ПФ України № 6-4 від 21.03.2003р., суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку відповідно до  статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішення про стягнення приймає територіальний орган Пенсійного фонду України, в якому пенсіонер перебуває на обліку як одержувач пенсії (додаток 1).
З наведеного слідує, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером двома шляхами:
у добровільному порядку (зі згоди пенсіонера);
стягуються в примусовому порядку на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку (без згоди пенсіонера).
Так, колегія суддів зазначає, що під час розрахунку пенсії відповідачем було враховано довідку про заробітну плату від 14.02.2005 р. №103 за період роботи ОСОБА_1 в Закритому акціонерному товаристві “Пересувна механізована колона №240” з січня 1988 року по грудень 1992 року виданої на ім`я ОСОБА_1 управлінням архівної роботи та урочистих подій Міськвиконкому.
За результатами проведеної звірки, відповідачем розбіжності в окремих місцях між сумами заробітної плати, що включені в довідку, та сумами, які вказані в розрахунково-платіжних відомостях, а саме - суми значно завищені, що призвело до переплати позивачу пенсії в сумі 72291,96 грн.
В даному випадку доцільно звернути увагу на те, що довідка № 103, датована 2005 роком, можливість її перевірки відповідачем та, як наслідок (в разі не підтвердження зазначених в них відомостей первинними документами), зробити розрахунок з урахуванням всіх відомостей існувала на дату їх подачі до відповідача. Проте, апелянт вирішив провести перевірку інформації зазначеної в довідці через майже п`ятнадцять років з дати її видачі, що суд вважає несвоєчасним виконанням відповідачем покладених на нього функцій, яке вплинуло на право позивача щодо пенсійного забезпечення.
Так, для правильного вирішення питання про утримання надміру сплачених сум пенсії орган, що уповноважений призначати пенсії, має достеменно встановити факт переплати пенсії у зв`язку із поданням недостовірних відомостей, що враховуються при її обчисленні, та з чиєї вини нараховано суми соціальних виплат у розмірі, що суперечить вимогам Закону.
Оцінюючи докази, що свідчать про можливе зловживання, суд першої інстанції правомірно виходив з презумпції дійсності документів, наданих для призначення пенсії, та презумпції добросовісності заявника. Ці презумпції може бути спростовано на підставі доказів, що доводять умисел заявника на отримання пенсії без законних для цього підстав.
Зазначеного висновку також дійшов Верховний Суд у постанові від 26.03.2020 року по справі №299/3616/16-а.
Разом з цим, зі змісту оскарженого рішення вбачається, що в ньому не наведено жодного обґрунтування наявності фактів переплати пенсії через умисел позивача на отримання пенсії без законних для цього підстав
При цьому, ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції відповідачем не надані докази наявності вини позивача, навмисного надання пенсійному органу вищезазначеної довідки з показниками заробітної плати що суперечать відомостям, не наведено обставин зловживання з боку пенсіонера та не підтверджено обізнаність позивача щодо невідповідності даних довідки.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Отже, доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. 
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття але може бути оскаржено в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
                                                              Повний текст постанови складено та підписано 18 березня 2021 року 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 
Суддя:                                                                                                       А. І. Бітов
Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова