УХВАЛА

03 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 200/1078/20-а
адміністративне провадження № К/9901/4795/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №200/1078/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЯВБУД» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення Комісії регіонального рівня, що приймає рішення про реєстрацію податкових накладних або відмову в такій реєстрації та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:
15.02.2021 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №200/1078/20-а (згідно з трек-номером поштового відправлення надіслано 10.02.2021).
Скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що раніше подані касаційні скарги на судові рішення у справі №200/1078/20-а були повернуті ухвалами Верховного Суду від 26.11.2020 та від 29.12.2020 через невикладення у них підстав касаційного оскарження.
Зволікання з повторним поданням касаційної скарги скаржник пов`язує з тим, що значна кількість працівників Головного управління ДПС у Донецькій області перебувала на лікарняному з діагнозом «COVID-19».
Скаржником вказано, що касаційна скарга подається відповідно до пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України. На думку податкового органу, при розгляді справи застосував норму права (п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України) без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31.03.2020 у справі №824/434/15, від 10.03.2020 у справі №640/1073/19, від 14.05.2019 у справі №825/3990/14, від 06.03.2018 у справі №804/5444/16, від 27.08.2019 у справі №540/2077/19.
Верховний Суд зауважує, що при цьому скаржником не конкретизовано, у чому саме полягає неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права, не доведено подібність правовідносин у даній справі та справах, на які він посилається. Податковим органом процитовано постанови Верховного Суду в контексті оцінки судами доказів у справі в частині підтвердження реальності господарських операцій, які, в свою чергу, в кожній справі оцінюються окремо, в залежності від спірних правовідносин, наданих доказів, та їх підтвердження.
Зазначаючи підставою касаційного оскарження пункт 1 частини 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, податковим органом не враховано, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) обґрунтування, в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга).
Аналіз положень ст.328, ст.330 КАС України дає підстави для висновку, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (ст. ст. 351-354 КАС України) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Ухвалами Верховного Суду від 26.11.2020 та від 29.12.2020 скаржнику вже доводилися до відома вимоги щодо викладення підстав касаційного оскарження, однак податковим органом такі роз`яснення не враховані.
Отже, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Пунктом 4 частини 5 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328, 332, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2020 у справі №200/1078/20-а повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	І.А. Васильєва