Справа № 163/2502/19  Провадження №33/802/11/21 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія:ч.1 ст. 483 МК України 	Доповідач: Подолюк  В. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну ОСОБА_1 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 46 188 (сорок шість тисяч сто вісімдесят вісім) гривень 40 копійок з конфіскацією в дохід держави 4210 пачок сигарет загальною вартістю 46 188,40 гривень, а також з конфіскацією в дохід держави автомобіля "Форд" 1987 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , вартістю 153 174 гривень.
Стягнуто з ОСОБА_1 :
в користь Волинської митниці Держмитслужби 3150 (три тисячі сто п`ятдесят) гривень витрат по справі на залучення експерта, 
в користь Волинської митниці Держмитслужби 109 997 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім) гривень витрат по справі на зберігання товарів, 
та в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.
       Так, згідно протоколу про порушення митних правил  ОСОБА_1  прямуючи 16.11.2019 року через митний пост "Доманове" Волинської митниці ДФС з Республіки Білорусь в Україну водієм автомобіля "Форд", номерний знак  НОМЕР_2 , намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю в спеціально пристосованому в паливному баку автомобіля тайнику 4210 пачок сигарет, загальною вартістю 46 188,40 гривень, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України. 
       В апеляційній скарзі особа, яка притягається до відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати як незаконну та необґрунтовану, повернути належний йому автомобіль "Форд", номерний знак НОМЕР_2 , оскільки жодними належними доказами у справі не доводиться, що він був оснащений спеціально виготовленими тайниками (сховищами) для переміщення сигарет через державний кордон України.
Заслухавши думку представника митного органу Пікалюка М.С. щодо поданої ОСОБА_1 апеляційної скарги, який вважав постанову суду законною, просив в задоволенні скарги відмовити, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
ОСОБА_1 на апеляційний розгляд матеріалів не з`явився, хоча про час, дату та місце повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, а тому суд вважає за необхідне проводити розгляд справи у відсутність першого.
Згідно з ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Викладений у судовому рішенні висновок про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про порушення митних правил, митною декларацією та письмовими поясненнями порушника, контрольним талоном, актом про проведення митного огляду транспортного засобу, фіскальними чеками, службовою запискою, висновками експертів та ніким із учасників судового провадження не оспорюється.
При розгляді справи в суді першої інстанції суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи й обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України.
Санкцією ч. 1 ст. 483 МК України передбачено накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
З вищевказаної санкції статті слідує, що транспортні засоби із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України підлягають обов`язковій конфіскації.
Районним судом встановлено та матеріалами справи (висновком експерта №053/19 від 25.11.2019 - а.с. 24-36) підтверджено, що вилучені сигарети знаходились в паливному бакові автомобіля "Ford E 150", номерний знак НОМЕР_2 ( UA ), який розташований під панеллю підлоги в середній її частині, його ємність попередньо пристосовано шляхом обклеювання стінок ізоляційним матеріалом, та оснащенням люками, із заподіяння КТЗ (колісному транспортному засобу) конструкційних змін. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що такий спосіб приховування, розміщення та переміщення сигарет, підпадає під поняття спеціально виготовлене сховище (тайник), і є підставою для конфіскації в дохід держави транспортного засобу.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що прийняте у справі рішення в частині притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України та накладення на нього стягнення є законним і обґрунтованим, а тому доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи є безпідставними.
Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.
При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , який до адміністративної відповідальності притягується вперше, ступінь його вини, майновий стан та наклав безальтернативне стягнення передбачене санкцією ч.1 ст.483 МК України.
Доводи ОСОБА_1 при апеляційному розгляді справи про те, що автомобіль слід повернути йому з вищевказаних причин задоволенню не підлягають, оскільки встановлено, що стягнення накладене в межах, визначених законодавством.
З врахуванням зазначеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 24 вересня 2020 року щодо нього - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк