Єдиний унікальний номер 236/2799/20 
Номер провадження 22-ц/804/422/21        

Номер провадження 22-ц/804/422/21 
                                                                  
                                                       П О С Т А Н О В А
                                               І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

03 березня 2021 року                                  Донецький апеляційний суд в складі колегії:
                  головуючого судді: Новікової Г.В.
                                                               суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,
                                                               за участю секретаря: Ротар Я.Б.

розглянувши у  судовому засіданні в м. Бахмуті  апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 09 жовтня 2020 року (ухваленого під головуванням судді Бєлоусова А.Є.,  у м. Лиман Донецької області, повний текст судового рішення складено 13 жовтня 2020 року )  у цивільній справі № 236/2799/20 за позовом ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

                                                          ВСТАНОВИВ:

25.08.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду  з вказаною позовною заявою.  В обґрунтування позовних вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1   померла його мати ОСОБА_3 , якій за життя належали на праві власності земельна ділянка  та будинок АДРЕСА_1 . До смерті мати проживала в м. Волноваха, Волноваського району, Донецької області.
03.08.2020 року він знайшов  заповіт матері на його користь,про існування якого він не знав.
Він єдиний спадкоємець. Інших спадкоємців, які б реалізували своє спадкове право, не існує. 
Вже після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини його представник   звертався до приватного нотаріуса Лиманського міського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, але у видачі такого йому було відмовлено, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк був пропущений ним з поважних причин.
Просив   визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 тривалістю 2 місяці. 
Заочним рішенням Краснолиманського міського суду   від 09 жовтня 2020 року позовні вимоги було задоволено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції   та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.    
В обґрунтування посилається на те,що вона є рідною сестрою позивача. Їх мати ОСОБА_3 з 2004 року по день смерті проживала з нею у м. Волноваха за однією адресою, вона її доглядала.16.12.2008 року вона звернулася до Волноваської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері. За її заявою було відкрито спадкову справу,що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі. Таким чином вона прийняла спадщину.
Позивач навмисно не надав інформацію про наявність інших спадкоємців. Суд першої інстанції помилково не перевірив наявність спадкової справи за місцем смерті спадкодавця,не переконався у наявності інших спадкоємців та не притягнув її до участі у справі у якості відповідача, не вирішив питання територіальної підсудності. Крім того вважає,що наявність поважних причин для надання додаткового строку позивач не довів. 
У відзиві на апеляційну скаргу  представник ОСОБА_2 просив рішення суду першої інстанції залишити без змін,а апеляційну скаргу-без задоволення. Вважає, що ОСОБА_1 не є спадкоємцем після смерті матері і оскаржуване рішення не порушило її права при наявності заповіту. ОСОБА_1 не наводить жодного доказу, який би спростував висновки суду першої інстанції.
В судове засідання сторони не з`явилися.  Про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином,про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення повісток ОСОБА_1 , представникові виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу та представникові ОСОБА_2 –адвокату Шейко І.О. (а.с.84-89). Від представника виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу та представника ОСОБА_2 –адвоката Шейко І.О. надійшли заяви про слухання справи за їх відсутності.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату,час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність осіб, які не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи і від них не надійшло письмове клопотання про відкладення розгляду справи із зазначенням поважності причин.
    Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна  скарга   підлягає  задоволенню  з таких підстав.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу є належним  відповідачем.  
Проте такий висновок  зроблено передчасно, в порушення положень ст.1272 ЦК України. 
Судом першої інстанції  встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .  
ОСОБА_2 є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 виданим 14.10.1966 року, актовий запис № 29. 
14.08.2020 року  приватний нотаріус Лиманського нотаріального округу Семенова І.М. відмовила у видачі свідоцтва на спадщину після смерті його матері  ОСОБА_2 у зв`язку із  пропуском строку для прийняття спадщини (а.с. 10).  
В обґрунтування позову позивач посилався на те,що він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Інших спадкоємців, які б реалізували своє спадкове право, не існує. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1    посилається на те,що вона є донькою ОСОБА_3 . Позивач є її рідним братом. Мати за життя проживала разом з нею,а тому вона фактично прийняла спадщину про що звернулася із заявою до нотаріальної контори. 
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Таким чином, позов спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, про визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини порушує права іншого спадкоємця, який спадщину прийняв, а тому належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких спадкоємців відповідачем виступає територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року по справі N 140/871/16-ц , від 15 січня 2020 року по справі N 200/9984/16-ц  та від 03 жовтня 2018 року у справі N 2516/1356/12-ц.  
Із витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі вбачається, що після смерті  ОСОБА_3 16.12.2008 року було зареєстровано спадкову праву (а.с.54).  
Відповідно до положень частини першої та третьої статті 13 ЦПК України  суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Предметом спору у цій справі є визначення додаткового строку для прийняття спадщини, а тому відповідачами у справі мають бути спадкоємці, які прийняли спадщину, а при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. 
Згідно довідки завідувача Волноваської державної нотаріальної контори після  ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 Волноваською державною нотаріальною конторою  16 грудня 2008 року   відкрита спадкова справа №1626/2008, з завою про прийняття спадщини за законом звернулась донька померлої - ОСОБА_1 
    Апеляційним судом встановлено, що всупереч доводам позивача ОСОБА_2 , він  не є єдиним спадкоємцем  після смерті ОСОБА_3 ,померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3   є також її донька ОСОБА_1 , яка   прийняла спадщину.
    Позивач у цій справі клопотань про заміну первісного відповідача належним відповідачем чи про залучення до участі у справі ОСОБА_1 ,  як співвідповідача  не заявляв.
    Навпаки зазначив,що він є єдиним спадкоємцем,інших спадкоємців, які б реалізували своє спадкове право, не існує, чим ввів суд в оману.  
    Суд першої інстанції,задовольняючи позовні вимоги про надання додаткового строку для прийняття спадщини, не встановив коло усіх спадкоємців померлої та не залучив їх до розгляду справи.
     Таким чином,установивши, що після смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2   у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, 16.12.2008 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася її донька ОСОБА_1 , яка не залучена до розгляду цієї справи в якості відповідача, апеляційний суд вважає,що  судом першої   інстанції порушено норми процесуального права, оскільки виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу  у цьому випадку як орган місцевого самоврядування не є належним відповідачем у справі. Належним відповідачем у цій справі є ОСОБА_1 , яка своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
З огляду на те, що ОСОБА_2 пред`явив позов до неналежного відповідача - виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу, висновки суду першої інстанції про задоволення позову є помилковими.
Суд першої інстанції, зосередившись на причині пропуску строку, не звернув уваги на основний довід апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що виконавчий комітет Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу   не є належним відповідачем у спірних правовідносинах.
Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі N 523/9076/16-ц зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.    
Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
      Враховуючи те, що позов у цій справі пред`явлений до неналежного відповідача, а апеляційна скарга є  обґрунтованою,   рішення суду першої   інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову  у задоволенні позову. 
     Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Отже, з ОСОБА_2   на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1261,20 грн..  

Керуючись ст. ст.368,  376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд –

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Заочне рішення Краснолиманського міського суду  від 09 жовтня 2020 року  скасувати.
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області в особі Ярівського старостинського округу про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1261,20 грн.  
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: