Справа № 991/1763/21
Провадження № 1-кс/991/1799/21

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2021 року                                                                        м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
захисника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017,
ВСТАНОВИВ:
12.03.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017.

1. Доводи клопотання.
Адвокат ОСОБА_3 зазначає, що у межах кримінального провадження № 52017000000000365 від 02.06.2017 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру. Відповідно до повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 21.04.2020 ОСОБА_4 у співучасті з іншими особами створив умови й організував закупівлю філією « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » продукції єдиного в Україні виробника – ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за завищеними цінами із залученням підконтрольних підприємств-посередників – ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », внаслідок чого, за позицією сторони обвинувачення, Філії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » завдано збитків в сумі 93 277 580,18 грн, яким заволодів ОСОБА_4 , з іншими співучасниками кримінального правопорушення. Також, за версією сторони обвинувачення, ОСОБА_4 організував вчинення дій, спрямованих на приховування незаконного походження коштів.
Заявник вказує, що підозра ОСОБА_4 обґрунтовується, в тому числі, фактичними даними, отриманими в результаті допиту ОСОБА_5 , як конфіденційного співробітника ІНФОРМАЦІЯ_6 (далі – НАБУ) та особи, залученої до проведення негласних слідчих (розшукових) дій на підставі ч. 1 ст. 275 КПК України, та фактичними даними, отриманими в результаті проведення негласних слідчих (розшукових) дій за участі ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 . Він вважає, що у висновку службового розслідування, що є предметом цього клопотання, спростовуються показання ОСОБА_5 , що ОСОБА_4 натякав на можливість дати хабаря керівнику НАБУ, а також вбачається, що детективу НАБУ доводилося ОСОБА_5 , що темою для обговорення під час зустрічі із ОСОБА_4 мало стати його (Пушкаренка) бачення щодо механізмів повного чи часткового ухилення від кримінальної відповідальності чи зменшення обсягу негативних наслідків від процесуального примусу.
Адвокат ОСОБА_3 вважає, що службове розслідування безпосередньо стосувалось взаємодії ОСОБА_5 зі службовими особами НАБУ щодо ОСОБА_4 , про що прямо зазначено у висновку, а тому відомості, зафіксовані у матеріалах службової перевірки та у Висновку, можуть бути використані стороною захисту як докази обставин, що мають значення для кримінального провадження № 52017000000000365 від 02.06.2017, а саме отримування доказів на спростування доказів сторони обвинувачення, виправдання та спростування вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_4 , та доказів позапроцесуального статусу ОСОБА_5 .
У зв`язку з викладеним заявник просить надати йому, як захиснику ОСОБА_4 , тимчасовий доступ до речей та документів, що перебувають у володінні ІНФОРМАЦІЯ_7 (далі – ДБР), а саме: матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування» та висновку, складеного за результатами службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування».

2. Судовий розгляд.
Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_3 підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити. Він зазначив, що інформація, яка міститься у висновку та матеріалах службового розслідування, допоможе з`ясувати мету дій ОСОБА_5 , які мають значення для спростування винуватості ОСОБА_4 . Він наголосив, що зі змісту наданих ним матеріалів вбачається, що між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було декілька зустрічей, деякі з них не були зафіксовані, а тому встановлення змісту інформації, яка обговорювалась на цих зустрічах, та поза процесуальний статус ОСОБА_5 ,. зможе допомогти встановити факт провокації у його діях.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_7  був повідомлений належним чином про час та дату розгляду клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, однак для участі у судовому засіданні не з`явився.

3. Оцінка та висновки слідчого судді.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України тимчасовий доступ до речей та документів є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.
Згідно з ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).
Частиною 1 ст. 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017, у межах якого ОСОБА_4 повідомили про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 209, ч.ч. 2,3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017, а саме до: матеріалів службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування» та висновку, складеного за його результатами.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Проаналізувавши доводи клопотання та надані заявником документи, слідчий суддя вважає, що адвокат ОСОБА_3 не довів факт перебування у ДБР матеріалів службового розслідування та висновку, складеного за результатами розслідування, та значення документів та речей для встановлення обставин кримінального провадження № 52017000000000365 від 02.06.2017.

3.1.Щодо володільця речей та документів, до яких просить надати доступ заявник. 
Адвокат ОСОБА_3 вказує, що матеріали службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування», та висновок, складений за його результатами, перебувають саме в ДБР, адже у п. 5 заключної частини Висновку, Висновок і матеріали службового розслідування направлені до ДБР.
Отже, єдиними доказом на підтвердження перебування у володінні ДБР матеріалів та висновку службового розслідування є вказівка про це у заключній частині Висновку.
Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1,2 ст. 22 КПК України).
У ст. 85 КПК України встановлено вимогу щодо належності доказів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Слідчий суддя вважає, що адвокат ОСОБА_3 належним чином не підтвердив факт перебування чи можливого перебування у розпорядженні ДБР матеріалів службового розслідування проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування».
Заявником було долучено декілька сторінок тексту, які не видається за можливе ідентифікувати як матеріали вказаного вище службового розслідування. Зі змісту сторінки 83 неможливо визначити про матеріали якого службового розслідування йде мова. 
У п. 5 на ст. 83, про який зазначає детектив ОСОБА_3 зазначено про вказівку щодо направлення висновку та матеріалів службового розслідування до ДБР, однак неможливо встановити дату та час надання такої вказівки. Крім того, з наданих матеріалів неможливо дійти висновку щодо виконання такої вказівки. 
Заявник стверджує про перебування документів та речей, доступ до яких він просить надати, у володінні ДБР, однак жодних дій для встановлення цього факту ним здійснено не було. Водночас до матеріалів клопотання доданий запит до НАБУ щодо надання документів адвокату ОСОБА_3 .
Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що перебування чи можливість перебування матеріалів та висновку службового розслідування у володінні ДБР не було доведено.

3.2. Щодо значення речей та документів для встановлення обставин кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_3 стверджує, що відомості, зафіксовані в матеріалах службової перевірки та у Висновку, можуть бути використані стороною захисту як докази обставин, що мають значення для кримінального провадження № 52017000000000365 від 02.06.2017, а саме:
-отримання доказів, що спростовують докази сторони обвинувачення;
-отримання доказів, що виправдовують ОСОБА_4 та спростовують факт зловживання ним службовим становищем, заволодіння майном Філії « ІНФОРМАЦІЯ_1 » АТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та спрямованість умислу на заволодіння;
-отримання доказів, що виправдовують ОСОБА_4 та спростовують нібито його самовикриваючі показання, отримані під час його зустрічей з ОСОБА_5 під контролем НАБУ щодо підконтрольності ОСОБА_4 підприємств ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » і ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та пропозиції надання неправомірної вигоди посадовим особам НАБУ у розмірі 10 млн грн за закриття кримінального провадження;
-спростування допустимості фактичних даних, як доказів, отриманих стороною обвинувачення в результаті проведення НСРД за участі ОСОБА_5 відносно ОСОБА_4 ;
-отримання доказів позапроцесуального статусу ОСОБА_5 під час його участі в процесуальних діях.
Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.
У межах кримінального провадження № 52017000000000365 від 02.06.2017 ОСОБА_4 на даний час підозрюється у організації вчинення дій спрямованих на приховування незаконного походження коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, за попередньою змовою групою осіб (ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України) та в організації заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах (ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України).
Отже, у межах вказаного провадження підлягають встановленню обставини можливого вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, ч. ч. 2, 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України.
У документах, долучених адвокатом ОСОБА_3 , які за його твердженням є сторінками висновку службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування», серед іншого вказується про те, що ОСОБА_5 володів інформацією, що становила інтерес у кримінальному провадженні № 52016000000000089, проведені ним зустрічі з ОСОБА_4 з їх фіксацією, та залучення ОСОБА_5 до проведення НСРД відносно ОСОБА_4 , дві задокументовані зустрічі між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 24.11.2016 та12.12.2016, інструктажі ОСОБА_5 щодо інформації, яку потрібно з`ясувати у ОСОБА_4 , розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про надання неправомірної вигоди у розмірі 10 млн. грн. за закриття кримінального провадження.
Адвокат ОСОБА_3 зазначає про те, що ці відомості можуть підтвердити невинуватість ОСОБА_4 та спростувати факт вчинення кримінальних правопорушень. Однак, із наданих сторінок неможливо встановити, які саме обставини можуть бути спростовані і яким чином. Незрозуміло, яким чином інформація, зазначена вище, буде сприяти встановленню факту допустимості чи недопустимості окремих доказів у кримінальному провадженні № 52017000000000365.
Так у долучених адвокатом ОСОБА_3 сторінках міститься інформація про НСРД, які проводились у провадженні № 52016000000000089, а тому не видається за можливо ідентифікувати які саме НСРД використовуються у кримінальному провадженні № 52017000000000365, і які саме обставини вони встановлюють. Як наслідок, відсутні підстави вважати, що допустимість фактичних даних, отриманих стороною обвинувачення НСРД за участі ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та позапроцесуальний статус ОСОБА_6 є обставинами, яка підлягає встановленню у кримінальному провадженні № 52017000000000365.
Факт можливого надання неправомірної вигоди ОСОБА_4 чи провокації не є предметом дослідження у кримінальному провадженні № 52017000000000365.
Адвокат ОСОБА_3 не конкретизує які саме документи, що містяться у матеріалах службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування», його цікавлять, а просить надати доступ до всіх матеріалів.
У долучених адвокатом ОСОБА_3 сторінках, крім згадок про ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , міститься інша інформація, що стосується детективів НАБУ, інших кримінальних проваджень. Таким чином неможливо встановити які саме документи мають значення для кримінального провадження і можуть бути використані стороною захисту для встановлення обставин у провадженні № 52017000000000365.
Зі змісту долучених заявником сторінок неможливо ідентифікувати, чи стосуються вони службового розслідування, проведеного на підставі наказу Директора НАБУ від 05.03.2019 № 39 «Про проведення службового розслідування», чи містять інформацію, яка допоможе встановити обставини кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017. Зважаючи на вказане у слідчого судді відсутні підстави для задоволення клопотання адвоката ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 131, 159 –166, 309 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальному провадженні № 52017000000000365 від 02.06.2017.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя                                                                 ОСОБА_1