Ухвала
 
21 січня 2021 року
м. Київ
 
справа № 640/748/19
провадження № 61-752ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за позовом Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі - продажу, визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальної громади м. Харкова, та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Харківської місцевої прокуратури № 2, ОСОБА_1 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, про визнання права власності на квартиру,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2019 року Харківська місцева прокуратура № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова А. В., про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсним договору купівлі - продажу, визнання спадщини відумерлою та передання її у власність територіальної громади м. Харкова.
 
У вересні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до Харківської місцевої прокуратури № 2, ОСОБА_1 , треті особи: Шоста Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Уварова Анастасія Вікторівна, про визнання права власності на квартиру.
 
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 05 лютого 2020 року позов Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради задоволено, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. 
 
Визнано свідоцтво про право на спадщину № 6-1095 від 02.12.2017, видане Шостою харківською державною нотаріальною конторою Страховій А.В., недійсним.
 
Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 18 грудня 2017 року № 173, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Уваровою А. В. за 
№ 38804953.
 
Визнано відумерлою спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1 , яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передано її у власність територіальної громади м. Харкова в особі Харківської міської ради.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат. 
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Київського районного суду 
м. Харкова від 05 лютого 2020 року в частині задоволення позову Харківської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Харківської міської ради скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині. 
 
У січні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскаржуваної постанови апеляційного суду заявник отримав 24 грудня 2020 року, що підтверджується копією супровідного листа з апеляційного суду з відміткою прокуратури про її отримання. 
 
Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Ураховуючи, що причини пропуску строку на касаційне оскарження наведені заявником є поважними, підтверджені належними доказами, касаційну скаргу подано протягом тридцяти днів із дня отримання заявником копії оскаржуваної постанови апеляційного суду, а тому клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження підлягає задоволенню, а строк поновленню.
 
Проте, касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України за подання касаційної скарги не у повному обсязі сплачено судовий збір.
 
За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України 
«Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання первісного позову - 
11 січня 2019 року) ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб 
(1 921,00 грн). 
 
За змістом частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» (у редакції чинній на момент подання первісного позову - 11 січня 2019 року) у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.
 
Ураховуючи, що при пред`явленні позову Харківською місцевою прокуратурою № 2 було заявлено три вимоги немайнового характеру, ставка судового збору за подання позовної заяви, яка підлягала сплаті становить 5 763,00 грн (1 921х3).
 
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
 
Оскільки заступник керівника Харківської обласної прокуратури оскаржує постанову апеляційного суду лише в частині вирішення первісних позовних вимог, сума судового збору, яка підлягає сплаті за подання касаційної скарги становить 11 526,00 грн (5 763х200%).
 
До касаційної скарги заявником додано платіжне доручення про сплату судового збору у розмірі 10 572,00 грн.
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно доплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 954,00 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції.
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання заступника керівника Харківської обласної прокуратури про поновлення строку задовольнити.
 
Поновити заступнику керівника Харківської обласної прокуратури строк на касаційне оскарження постанови Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року.
 
Касаційну скаргу заступника керівника Харківської обласної прокуратури на постанову Харківського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 лютого 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              Г. І. Усик