Ухвала        
25 березня 2021 року
м. Київ
справа № 686/22674/20
провадження № 61-4329ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 04 грудня 2020 року, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат за прострочення виконання грошового зобов`язання,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 04 грудня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 три процента річних від простроченої суми грошового зобов`язання за період з 20 лютого 2019 року по 11 вересня 2019 року в сумі 18 453,00 грн та інфляційних втрат в сумі 11 325,00 грн, 
а всього - 29 778,00 грн. В решті позову відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 22 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задоволено. Виправлено описку в рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року, вказавши 
у мотивувальній та резолютивній частині рішення: «та інфляційних втрат 
в сумі - 13 184,80 грн, а всього - 31 638,49 грн».
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , Хмельницької обласної прокуратури, Державної казначейської служби України залишено без задоволення. Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 
від 04 грудня 2020 року та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року залишено без змін.
У березні 2021 року Державна казначейська служба України звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року (надійшла до суду 17 березня 2021 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
У касаційній скарзі заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтоване тим, що Державна казначейська служба України утримується за рахунок державного бюджету, є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи та не має змоги сплатити судовий збір.
Відповідно частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є:                             а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. 
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, 
у тому числі й органів державної влади. У зв`язку з цим, обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання заявника слід відмовити.
При цьому, Закон України «Про судовий збір» не передбачає можливості звільнення від сплати судового збору юридичних осіб.
За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2 102,00 грн. 
Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.
Згідно з підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового 
збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при 
поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.
Таким чином, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 1 681,60 грн.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду 
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УГК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код  отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN) - UA288999980313151207000026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055»).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частин другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2020 року, ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22 грудня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 16 лютого 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 26 квітня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                        Д. Д. Луспеник