ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
Іменем України

23 березня 2021 року
м. Харків

справа № 628/1475/19
провадження № 22-ц/818/2093/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В. 

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , Грушівська сільська рада Куп`янського району Харківської області, Головне управління Держгеокадастру у Харківській області, 

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватне підприємство «РЕГІОНЗЕМПРОЕКТ»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватне підприємство «РЕГІОНЗЕМПРОЕКТ», про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання недійсним рішення сільської ради, зобов`язання скасування державної реєстрації земельної ділянки, шляхом закриття поземної книги із скасуванням кадастрового номеру за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2020 року, постановлене під головуванням судді Волчек О.О., в залі суду в місті Куп`янську Харківської області (повний текст судового рішення складено 14 грудня 2020 року), - 
в с т а н о в и в:
У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - приватне підприємство «РЕГІОНЗЕМПРОЕКТ», про поновлення порушеного права користування земельною ділянкою, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, визнання недійсною технічної документації із землеустрою, визнання недійсним рішення сільської ради, зобов`язання скасування державної реєстрації земельної ділянки, шляхом закриття поземної книги із скасуванням кадастрового номеру.
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що виділення відповідачці ОСОБА_2  земельної ділянки, з урахуванням існуючих огорож (парканів), порушує його право на отримання ним в порядку приватизації земельної ділянки у розмірі та конфігурації, якою він користувався до порушення прав. При цьому  ОСОБА_1 вважає, що суд безпідставно не прийняв до уваги схему розташувань його садиби і садиби ОСОБА_2 , яка є належним та допустимим доказом у справі.
Головне управління Держгеокадастру у Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, вказувало на безпідставність та недоведеність позовних вимог, а також зазначало, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області не є належним відповідачем у справі, не є розпорядником спірної земельної ділянки.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, щопозивачу в натурі не відводилася земельна ділянка в   АДРЕСА_1 ; її межі не встановлювалися компетентними органами; тому доказів порушення відповідачами прав позивача ОСОБА_1 суду не надано. Рішення сесії Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 17.09.2019 р. № 61-VІІ «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 » - винесено з дотриманням вимог закону. Відсутні підстави для скасування державної реєстрації земельної ділянки площею 0,2114 га, кадастровий номер 6323781201:00:002:0088, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом закриття поземної книги із скасуванням кадастрового номеру. 
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-11 т.1). Вказаний будинок розташований на присадибній ділянці розміром 0,18 га.
Рішенням Виконавчого комітету Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області «Про надання поштової адреси житловому будинку, що на праві приватної власності належить ОСОБА_1 » за № 18 від 09.04.2019 року житловому будинку позивача надано поштову адресу: АДРЕСА_1 відповідно до фактичного місця знаходження будинку (а.с. 17 т. 1). 
Сусіднім землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідачка ОСОБА_2 .
Згідно копії рішення Виконавчого комітету Грушівської сільської ради від 16.12.1997 року,  ОСОБА_2  було зобов`язано перенести свій паркан на 20 см вліво від садиби  ОСОБА_1  і зробити його вздовж паркану ОСОБА_1  в десятиденний строк  (а.с. 18 т. 1). 
Згідно відповіді Грушівської сільської ради Куп`янського району від 05.01.2007 року за № 02, за результатом розгляду заяви позивача стосовно шиферної огорожі, ОСОБА_2 попереджена про необхідність її знесення і заміну на більш прозору, так як зазначена огорожа виконує роль межового знака (а.с. 19 т. 1).
Позивач ОСОБА_1 на протязі 2010, 2012, 2013, 2014, 2017, 2019 років неодноразово звертався до органів міліції, органів прокуратури, інших органів державної влади з заявами та листами про порушення його майнових прав, та з метою перевірки дотримання законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_2 , а також щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) між ними як сусідами (а.с. 21, 23-33 т. 1).
Листом Голови районної державної адміністрації від 12 лютого 2007 року повідомлено позивача про те, що він має право на захист своїх порушених прав у судовому порядку (а.с.23 т.1).
У грудні 2007 року Куп`янською міжрайонною прокуратурою Харківської області внесено припис голові Грушівської сільської ради про усунення порушень норм земельного законодавства шляхом розгляду звернення ОСОБА_1 (а.с.24-45 т.1).
Позивачем надано до суду схему розташувань його садиби і садиби ОСОБА_2 , які межують між собою з пояснювальними написами та замірами (а.с.20 т.1). 
Актом обстеження земельних ділянок, що знаходяться у користуванні ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , складеного 18.03.2019 року у складі комісії - секретаря ОСОБА_3 та інспектора ОСОБА_6. Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, в присутності ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , встановлено, що домоволодіння ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по двору розділені парканом (частково із металевої сітки, частково з дерев`яного штахетника), який розміщений на забетонованій основі. Паркан побудовано ОСОБА_1 , але в даний час він наполягає на тому, що саме цим парканом порушено межі його земельної ділянки. По городу земельні ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 частково розділені парканом із шиферу (4 шиферини), що встановлений ОСОБА_4 вже після встановлення паркану ОСОБА_1 по двору практично по одній межовій лінії (зміщений сантиметрів на 10 ближче до домоволодіння ОСОБА_2 ); далі город розділено по фактичному використанню земельних ділянок. Житловий будинок, що належить ОСОБА_2 , знаходиться на відстані двох метрів від паркану, встановленого ОСОБА_1 .
Крім того, в акті вказано, що, зважаючи на давній межовий спір між власниками домоволодіння і наявність в сільській раді матеріалів по його розгляду комісія встановила, що наявний на час обстеження розподіл земельних ділянок, встановлення між ними межових знаків (паркани встановлені ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ) склалися давно. За дозволом про встановлення паркану по межі з земельною ділянкою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зверталася до сільської ради ще в 2000 році; 14.03.2000 року виконкомом було прийнято рішення про надання такого дозволу; 11.04.2000 року дозвіл було схвалено архітектором. Копія рішення зберігається у справах сільської ради. Після проведеного обстеження комісія прийшла до висновку, що в даний час сільська рада немає можливості встановити факт порушення межі сусідкою ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , так як розподіл між земельними ділянками склався давно, землекористувачі користуються земельними ділянками з існуючою на сьогодні межею вже протягом багатьох років і не мають технічної документації, розробленої землевпорядною організацією, на підставі якої було б можливим встановити дійсні межі між вказаними у заяві ОСОБА_1 ділянками.
Згідно рекомендацій комісії, які наявні в даному акті, заінтересованій особі рекомендовано звернутися до землевпорядної організації з питанням про замовлення та виготовлення в землевпорядній організації технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с. 22 т. 1).
Рішенням L сесії VII скликання Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 61-VII від 17.09.2019 року «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 », затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2114 га (кадастровий номер 6323781201:00:002:0088), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 затверджена та передано ОСОБА_2 вказану земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (КВЦПЗ-В.02.01), землі житлової та громадської забудови по зазначеній вище адресі, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 66 т. 1).
Як на підставу позовних вимог, ОСОБА_1 посилався на те, що після набуття права власності на будинок АДРЕСА_1 , до нього перейшло право користування земельною ділянкою, що була надана попереднім власникам цього будинку. Протягом всього часу користування та володіння земельними ділянками, він добросовісно використовує їх за цільовим призначенням. Проте вказує, що його право землекористування порушене відповідачкою ОСОБА_2 , яка здійснила часткове захоплення його земельної ділянки, та обробляє її, насаджує рослинами, здійснює незаконне будівництво, внаслідок чого він позбавлений можливості використовувати цю земельну ділянку за її цільовим призначенням. Своїми діями відповідачка порушує правила добросусідства. У досудовому порядку спірні правовідносини не врегульовано. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд поновити йому право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушеного права, відповідно до плану земельної ділянки з технічного паспорту на будинок, а саме: перенесення межі на 1,80 м від існуючої межі по довжині 65 м; визнати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, виготовленої на підставі договору № 010701 від 01.07.2019 р. недійсною; визнати рішення сесії Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 17.09.2019 р. № 61-VІІ «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 » недійсним; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2114 га, кадастровий номер 6323781201:00:002:0088, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом закриття поземної книги із скасуванням кадастрового номеру. 
Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном співвласник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права.
За змістом частин першої - третьої та п`ятої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені статтями 118, 122, 123 ЗК України.
При цьому, порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлений статтею 118 ЗК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповідний орган місцевого самоврядування або орган виконавчої влади в місячний термін розглядає клопотання і надає дозвіл підприємствам, установам та організаціям на розробку проекту приватизації земель. Проект відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян організаціями, які мають відповідні дозволи (ліцензії) на виконання цих видів робіт, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у місячний строк розглядає проект відведення та приймає рішення про передачу земельної ділянки у власність.
Згідно зі ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним (стаття 155 ЗК України)
Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, тому вимога про скасування державного акта на право приватної власності на земельну ділянку є похідною й залежить від доведеності незаконності рішення органу місцевого самоврядування, на підставі якого виданий оспорюваний державний акт.
Вирішуючи питання про недійсність рішення органу місцевого самоврядування та правовстановлюючого документа на право власності на земельну ділянку, суд має встановити не тільки дотримання вимог законодавства щодо відведення земельної ділянки, а й факт порушення таким актом прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав - користування земельною ділянкою.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.10-11 т.1). Вказаний будинок розташований на присадибній ділянці розміром 0,18 га.
Позивач не заперечує, що набувши право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , він не оформив право власності на земельну ділянку за вказаною адресою.
Сусіднім землекористувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , є відповідачка ОСОБА_2 .
При цьому рішенням L сесії VII скликання Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області № 61-VII від 17.09.2019 року «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 », затверджена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_2 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,2114 га (кадастровий номер 6323781201:00:002:0088), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 затверджена та передано ОСОБА_2 вказану земельну ділянку безоплатно у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (КВЦПЗ-В.02.01), землі житлової та громадської забудови по зазначеній вище адресі, що підтверджується копією даного рішення (а.с. 66 т. 1).
З Акту обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 від 05.07.2019 року (а.с.111 т.1), складеного комісією у складі секретаря ОСОБА_3 та інспектора ОСОБА_6. Грушівської сільської ради Куп`янського району, убачається, що землекористувачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 користуються земельними ділянками, які межують між собою за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 , відповідно до фактично встановленої протягом багатьох років межі і ця межа відповідає АБРИСУ земельної ділянки АДРЕСА_2 .
Рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 23.08.2018 року, договір підряду № 60 від 06.05.2004 року визнано недійсним; рішення Грушівської сільської ради від 30.03.1994 року скасоване; Державний акт серії ЯБ № 214429, виданий 28.09.2005 року на підставі рішення Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 30.03.1994 року на ім`я ОСОБА_1 , на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6323781201:00:002:0022 площею 0,050 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 010567400002, та Державний акт серії ЯБ № 214428, виданий 28.09.2005 року на підставі рішення Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 30.03.1994 року, на ім`я ОСОБА_1 , на право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6323781201:00:002:0021 площею 0,025 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування, договорів оренди землі за № 010567400001, визнані недійсними та скасовані.
У вказаному рішенні встановлено, що 04.12.2008 року право власності ОСОБА_1 на відповідні земельні ділянки було припинено, про що внесено відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 187-188 т. 1).
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь яких усунень порушень його права власності від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Визначальним для захисту права на підставі цієї норми, є:
- наявність у позивача права власності та
- встановлених судом перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Предметом спірних правовідносин є межі суміжних землекористувачів; у зв`язку з цим ОСОБА_1 просив суд поновити йому право користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушеного права, відповідно до плану земельної ділянки з технічного паспорту на будинок, а саме: перенесення межі на 1,80 м від існуючої межі по довжині 65 м; визнати технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 на території Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області, виготовленої на підставі договору № 010701 від 01.07.2019 р. недійсною; визнати рішення сесії Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 17.09.2019 р. № 61-VІІ «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 » недійсним; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Харківській області скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 0,2114 га, кадастровий номер 6323781201:00:002:0088, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом закриття поземної книги із скасуванням кадастрового номеру.
Відповідно до вимог статті 106 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
Доказів того, що позивач наразі є власником земельної ділянки за адресою:   АДРЕСА_1 , - позивачем суду не надано.
Матеріали справи не містять належних доказів того, що рішення сесії Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 17.09.2019 р. № 61-VІІ «Про безоплатну передачу у власність гр. України ОСОБА_2 земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 » винесено з порушенням вимог закону. 
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи убачається, що відповідачка ОСОБА_2 набула право власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_2 у порядку, визначеному законом.
Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відведення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 - складена сертифікованим інженером-землевпорядником (а.с. 14-24 т.2). Відповідачці ОСОБА_2 , як замовнику, за вказаною вище адресою було здійснено встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з суміжними землекористувачами: земельна ділянка АДРЕСА_3 , земельна ділянка АДРЕСА_1 та землі комунальної власності Грушівської сільської ради (а.с. 14-43 т. 2). Технічна документація затверджена рішенням сесії Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області від 17.09.2019 р. № 61-VІІ.
При цьому жодних зауважень з приводу наявності прав інших осіб на надану ОСОБА_2 земельну ділянку від Грушівської сільської ради Куп`янського району Харківської області не надходило.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту права на вчинення певних дій позивач, в силу ст. 12 ЦПК України, зобов`язана довести правову та фактичну підставу своїх вимог.
Висновок суду першої інстанції про безпідставність та недоведеність позовних вимог, - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 08 грудня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна 

Судді:                                                                   Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова