Постанова                                                 
Іменем України
 
17 лютого 2021 року
м. Київ
 
справа № 200/16276/14-ц
провадження № 61-5507св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Ступак О. В.,
суддів: Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О., Усика Г.І.,(суддя-доповідач), Яремка В. В., 
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 
13 листопада 2018 року у справі у складі колегії суддів: Макарова М. О., 
Демченко Е. Л., Куценко Т. Р.,
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог 
 
У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду позовом до 
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, у якому з урахуванням уточнень позовних вимог, просила: 
 
1) припинити право спільної сумісної власності подружжя на майно:
- трикімнатну квартиру, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 , вартістю 585 605,00 грн; 
- грошові кошти, отримані від продажу земельної ділянки, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , у розмірі 143 000,00 грн; 
- автомобіль марки «Honda», модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, вартістю 428 047,40 грн; 
- автомобіль марки «Mazda», модель 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, вартістю 240 125,45 грн;
 
2) в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру та грошові кошти, отримані від продажу земельної ділянки, а всього на майно вартістю 728 605,00 грн;
 
3) в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_3 право особистої приватної власності на автомобілі марки «Honda» та «Mazda», загальною вартістю 668 172,85 грн.
 
На обгрунтування позовних вимог зазначала, що вона та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2001 року, на час подання позову (вересень 2014 року) шлюб не розірвано, однак з червня 2012 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Син сторін, ОСОБА_4 , 
ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з нею. Указане нею майно було придбане сторонами у шлюбі, а тому є спільною сумісною власністю подружжя.
 
Як на підставу для відступу від рівності часток зазначала, що їх малолітній син перебуває на її утриманні, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів, у неї відсутнє інше житло, а тому вона намір проживати разом із сином у спірній квартирі.
 
У липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, у якому просив:
 
1) визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на:
- земельну ділянку, площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки «Mazda», модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 ;
 
2) визнати в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на:
- трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
 
3) визнати автомобіль марки «Honda», модель CR-V 2008, реєстраційний номер 
НОМЕР_1 , який було придбано 21 січня 2013 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , особистою приватною власністю 
ОСОБА_2 , як майно, набуте ним за час окремого проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
 
На обгрунтування позову зазначав, що з ОСОБА_1 перебував у шлюбі з 
25 липня 2001 року по 15 січня 2015 року, спільне господарство сторонами не ведеться з червня 2012 року. За час перебування у шлюбі та ведення спільного господарства подружжям придбано наступне майно: автомобіль марки «Mazda», модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_5 , заводський номер НОМЕР_3 ; трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 .
 
Автомобіль марки «Honda», модель CR-V, 2008 року випуску, номерний номер 
НОМЕР_1 , придбано ним за кошти отримані в борг особисто, в період, коли сторони не проживали разом і не вели спільного господарства у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
 
Підстави для відступу від рівності часток подружжя на користь ОСОБА_1 відсутні, оскільки він постійно надає матеріальну допомогу сину ОСОБА_4 , тривалий час самостійно утримував спірну квартиру. Вважав, що ОСОБА_1 не має наміру проживати у зазначеній квартирі, а просить визнати за нею право власності на зазначене нерухоме майно лише з метою отримання прибутку, про що свідчить продаж нею самостійно, без його згоди, належної подружжю на праві спільної сумісної власності земельної ділянки.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 26 вересня 2017 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та задоволено зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 .
 
Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_1 право власності на:
- земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки «Mazda», модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 ;
 
Визнано в порядку поділу майна подружжя за ОСОБА_2 право власності на:
- трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Визнано автомобіль марки «Honda», модель CR-V, 2008, реєстраційний номер 
НОМЕР_1 , особистою приватною власністю ОСОБА_2 , як майно, набуте ним за час окремого проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спільним сумісним майном, яке набуте сторонами за час шлюбу та за спільні кошти є земельна ділянка, трикімнатна квартира та автомобіль марки «Mazda». Автомобіль марки «Honda» придбаний відповідачем за час окремого проживання подружжя у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин між сторонами та за кошти, отримані ним в борг, що підтверджується наявними у справі доказами. При визначенні часток у праві спільної сумісної власності суд виходив із принципу їх рівності, з урахуванням понесених ОСОБА_2 витрат на утримання спірної квартири.
 
Короткий зміст судових рішень суду апеляційної інстанції
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровськ від 26 вересня 2017 року скасовано, ухвалено нове судове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .
 
Визнано спільною сумісною власністю подружжя: 
-земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 ;
- автомобіль марки «Mazda» модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер 
НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 ; 
- автомобіль марки «Honda», модель CR-V, 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;
- трикімнатну квартиру, загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
 
В порядку поділу майна подружжя визнано: 
за ОСОБА_1 право власності на:
- земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 , вартістю 143 000,00 грн;
- автомобіль марки «Mazda», модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , вартістю 240 125,45 грн;
- 1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 84,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 214 670,00 грн.
 
за  ОСОБА_2 право власності на:
- автомобіль марки «Honda», модель CR-V, 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 428 047,40 грн;
- 1/2 частину трикімнатної квартири, загальною площею 84,3 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , вартістю 214 670,00 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю вартості майна у розмірі 22 460,97 грн.
 
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що все заявлене сторонами майно є спільною сумісною власністюподружжя, оскільки придбане за час перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, докази придбання зазначеного майна за особисті кошти одного із подружжя відсутні. Підстав для відступлення від засад рівності часток немає, у зв`язку із відсутністю необхідних для цього підстав.
 
Узагальнені доводи касаційної скарги та аргументів інших учасників справи 
 
У березні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року, у якій  заявник просив скасувати оскаржуване рішення та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга обгрунтована посиланнями на те, що визнаючи автомобіль марки «Honda» спільною сумісною власністю подружжя, суд апеляційної інстанції не звернув увагу на те, що він був придбаний після фактичного припинення сторонами шлюбних відносин та ведення ними спільного господарства. Кошти на придбання спірного автомобіля він отримав у борг та частково його повернув за рахунок отриманих від його матері грошових коштів, що підтверджується відповідними письмовими доказами. Спірна земельна ділянка була продана позивачем за ціною, що є набагато нижчою за визначену експертом, а тому суд при поділі зазначеного майна помилково визначив його вартість, виходячи з ціни, що зазначена в договорі купівлі-продажу, а  не з ринкової вартості зазначеного нерухомого майна, визначеного експертом, що призвело до зменшення розміру вартості майна, що підлягає поділу. Крім того, вказував на те, що суд апеляційної інстанції в порушення норм процесуального права належно не повідомив його про розгляд справи та розглянув справу без його участі. Наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення йому судової повістки ним та членами його сім`ї не підписувалося. 
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 22 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу з місцевого суду. 
 
21 червня 2019 року справа надійшла на адресу суду касаційної інстанції. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами.
 
Згідно частини другої статті 389 ЦПК України, у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
За змістом частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Фактичні обставини справи, установлені судами попередніх інстанцій 
 
25 липня 2001 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
 
Рішенням Бабушкінського районного у м. Дніпропетровська суду від 15 січня 
2015 року, яке набрало законної сили 30 січня 2015 року, шлюб між сторонами розірвано.
 
За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами набуто майно:
- 07 вересня 2005 року за договором купівлі-продажу придбано земельну ділянку, площею 0,1204 га, цільове призначення - будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 ;
- 27 червня 2007 року за кредитним договором придбано автомобіль марки «Mazda», модель 3, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2007 року випуску. Кредитні зобов`язання за договором були виконані у повному обсязі станом на 05 вересня 2013 року;
 - 02 серпня 2011 року за договором купівлі-продажу придбано трикімнатну квартиру загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
- 21 січня 2013 року придбано автомобіль марки «Honda», модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску.
 
Згідно зі звітом про оцінку квартири, підготовленим Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертно-правове підприємство «Ассесор-ЕМ» від 05 вересня 2017 року, ринкова вартість трикімнатної квартири, загальною площею 84,3 кв. м, житловою площею 47,1 кв. м, що знаходиться за адресою: 
АДРЕСА_1 , становить 429 340,00 грн.
 
14 квітня 2016 року, на підставі договору купівлі-продажу, ОСОБА_1 відчужила ОСОБА_5 земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . 
 
Згідно з умовами договору купівлі-продажу, вартість земельної ділянки відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 25 грудня 2015 року, виконаного Приватним підприємством «Діалог», становить 
158 808,00 грн, її продаж здійснено за ціною 143 000,00 грн.
 
Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 
24 липня 2017 року (справа №175/29/17) визнано недійсним зазначений вище договір купівлі-продажу, як такий, що укладений без згоди другого із подружжя, та витребувано спірну земельну ділянку з незаконного володіння ОСОБА_5 .
Зазначене судове рішення на час розгляду справи в апеляційному суді скасовано постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 
2018 року.
 
Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи № 3123-16, дійсна ринкова вартість автомобіля марки «Honda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 
2008 року випуску, становить 428 047,40 грн, дійсна ринкова вартість автомобілю марки «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2007 року складає 
240 125,45 грн.
 
Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування 
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга  ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково з таких підстав.
 
Відповідно до статті 60 Сімейного кодексу України (далі - СК України) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
 
Згідно зі статтею 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
 
Відповідно до статті 65 СК України дружина і чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
 
Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, відповідно до частин другої та третьої статті 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.
 
Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).
 
Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована. У разі оспорювання одним із подружжя поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт в судовому порядку, тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається саме на нього. 
 
З 25 липня 2001 року по 15 січня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.
 
Судами встановлено, і сторонами не оспорюється, що за час перебування у шлюбі ними за спільні кошти було придбано автомобіль «Mazda», реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2007 року випуску, вартістю 240 125,45 грн, квартиру, загальною площею 84,3 кв. м, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 , вартістю 429 340,00 грн, а також земельну ділянку, загальною площею 0,1204 га, розташовану за адресою: 
АДРЕСА_2 , щодо вартості якої на час поділу майна сторони не дійшли згоди. Визнаючи вартість земельної ділянки на час поділу майна у розмір 158 808,00 грн, суд першої інстанції правильно покладався на звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 25 грудня 2015 року, виконаний Приватним підприємством «Діалог», тоді як суд апеляційної інстанції помилково визначив її вартість у розмірі 143 000,00 грн, виходячи з погодженої між сторонами вартості земельної ділянки за договором купівлі-продажу від 14 квітня 2016 року, що є меншою від її дійсної вартості.
 
Доводи касаційної скарги ОСОБА_2 , що суди безпідставно відхилили наданий ним звіт про оцінку майна, складений ТОВ «Вектор Оцінки», відповідно до якого вартість спірної земельної ділянки станом на 01 липня 2015 року становить 570 612,00 грн не є обгрунтованими, оскільки заявник не спростував неповноту чи не правильність звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки від 
25 грудня 2015 року, виконаного Приватним підприємством «Діалог».
 
Відповідно до частини сьомої статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв`язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.
 
Вирішуючи питання щодо поділу автомобіля «Honda», модель CR-V, 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 428 047,40 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене майно було набуто  ОСОБА_2 у шлюбі, але після  фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин та ведення ними спільного господарства за отримані ним особисто в борг кошти, а тому належить йому на праві приватної власності. Зазначений висновок суду грунтується на наявних у справі письмових доказах, обставинах припинення фактичних подружніх відносин на які вказувала сама ОСОБА_1 у первинній редакції позовної заяви, а також які підтверджується преюдиційними обставинами, встановленими у рішенні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2017 року та постанові Апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 травня 2018 року щодо фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами у червні 2012 року.
 
Натомість, скасовуючи у цій частині рішення суду першої інстанції, та визнаючи автомобіль «Honda», модель CR-V, 2008, реєстраційний номер НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя, апеляційний суд обмежився формальним посиланням на те, що зазначене майно набуто подружжям у шлюбі, а тому відповідно до положень статті 60 СК України воно є спільною сумісною власністю подружжя. 
 
Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
 
Установивши відсутність обставин, що мають істотне значення для вирішення питання про відступлення від рівності часток подружжя при поділ майна, суди обгрунтовано керувалися положенням частини першої статті 70 СК України, визнавши рівними частки подружжя у праві власності на майно, що є їх спільною сумісною власністю.
 
Відповідно до частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
 
Оскільки сторони не дійшли згоди щодо порядку поділу трикімнатної квартири АДРЕСА_3 , суд апеляційної інстанції урахувавши інтереси (потреби) обох із подружжя у житлі, обгрунтовано визнав за кожним із них по 1/2 частці у праві власності на зазначене нерухоме майно. З огляду на не урахування судом першої інстанції інтересів  ОСОБА_1 при поділі зазначеного майна, висновок цього суду про визнання права власності в порядку поділу цього майна за  ОСОБА_2 , є помилковим. 
 
Зважаючи на те, що земельна ділянка, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 , була продана ОСОБА_1 одноособово без згоди іншого з подружжя, і її власником на момент поділу цього майна є інша особа, суди помилково в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнали за ОСОБА_1 право власності на зазначене нерухоме майно, а не урахували грошову компенсацію вартості цього майна (158 808,00 грн) у частку майна, що підлягає виділу 
ОСОБА_1 . 
 
Зважаючи на зазначені вище обставини та мотиви визнання за ОСОБА_1  в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя права власності на 1/2 частку у квартирі, вартістю 214 670,00 грн (429 340,00 грн/2), та урахування у її частку вартості відчуженої нею земельної ділянки, що становить 158 808,00 грн, у власність відповідача підлягає передачі - 1/2 частки у квартирі, вартістю 214 670,00 грн (429 340,00 грн/2) та автомобіль марки «Mazda», вартістю 240 125,45 грн.
 
При зазначеному поділі вартість частки майна, що підлягає виділу 
ОСОБА_1 становитиме 373 478,00 грн, а ОСОБА_2 - 454 795,45 грн, різниця вартості часток у майні подружжя становить 81 317,45 грн.
 
Виходячи з принципу рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, з ОСОБА_2  на користь ОСОБА_1 підлягає стягнення грошова компенсація різниці у вартості майна у розмірі 40 658,73 грн (81 317,45 грн/2).
 
Посилання ОСОБА_4 про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права в частині неналежного його повідомлення про дату та час судового засідання, яке відбулось 13 листопада 2018 року, є безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься зворотне повідомлення про вручення йому поштового відправлення 22 жовтня 2018 року. Доводи касаційної скарги про те, що підпис на такому повідомленні виконаний не ним та не членами його сім`ї, є неспроможними за недоведеності зазначеного.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
Згідно з частиною першою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.
 
Суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо в передбаченихстаттею 400 цього Кодексу межах встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону (частина перша статті 413 ЦПК України).
 
Ураховуючи, що при вирішенні позовних вимог   ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки «Honda»,апеляційний суд помилково скасував рішення суду першої інстанції в частині, яка відповідає вимогам закону, постанова Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в цій частині підлягає скасуванню, із залишенням в силі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року.
 
При вирішенні позовних вимог  ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя - земельної ділянки, та автомобіля марки «Mazda», суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми матеріального права, а тому Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду у зазначеній частині з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 частково, а саме: в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_2  право власності на автомобіль марки «Mazda», модель 3, 
2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 240 125,45 грн, зі стягненням із ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 грошової компенсацію різниці вартості часток у розмірі 40 658,73 грн.
 
Постанова апеляційного суду в частині вирішення позовних вимог 
 ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ трикімнатної квартири, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_1 , ухвалена додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підлягає залишенню без змін.
 
Щодо розподілу судових витрат 
 
Згідно із частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
 
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, зокрема в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки «Honda», модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, та його зустрічних позовних вимог про визнання за ним права власності на зазначене майно, сплачений за її подання у цій частині судовий збір у розмірі 7 308,00 грн (3 654,00*200%) підлягає стягненню з 
  ОСОБА_1 .
 
Керуючись статтями 400, 409, 410-413, 415, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 задовольнити частково.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в частині вирішення позовних вимог  ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна подружжя - автомобіля марки «Honda», модель CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за ним права власності на зазначене майно скасувати, залишити у цій частині в силі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2017 року.
 
Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 
2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 
2018 року в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 та зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про поділ земельної ділянки, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: 
АДРЕСА_2 та автомобіля марки «Mazda», модель 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, скасувати, та ухвалити в цій частині нове судове рішення.
 
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя в частині поділу земельної ділянки, загальною площею 0,1204 га, кадастровий номер 1221486200:05:006:0388, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіля марки «Mazda», модель 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2007 року випуску, задовольнити частково.
 
В порядку поділу майна подружжя визнати за   ОСОБА_2 право власності на:
- автомобіль марки «Mazda», модель 3, 2007 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , заводський номер НОМЕР_3 , вартістю 240 125,45 грн.
 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію різниці вартості майна у розмірі 40 658,73 грн.
 
Постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 листопада 2018 року в частині визнання за  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, права власності на 1/2 частку в квартирі 
АДРЕСА_4 , залишити без змін.
 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 7 308,00 грн.
 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                     І. Ю. Гулейков
 
                                                                                              С. О. Погрібний
 
                                                                                              Г. І. Усик
 
В. В. Яремко