ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«04» березня 2021 року м. Херсон

Справа № 766/16637/20 Провадження № 22-ц/819/482/21
Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя – доповідач)	Воронцової Л. П.	
суддів:	Ігнатенко П. Я.,	
  	Полікарпової О. М.	

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Рядчої Т. І. від 04 листопада 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до його подачі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову, шляхом: накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 серпня 2003 року приватним нотаріусом Нестерович О.І. за реєстровим № 4897; приміщення кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 .
Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень, їх припиненням, відміною, скасуванням та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 та приміщення кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснено заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року скасовано.
Не погоджуючись з вище зазначеною ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ухвала про забезпечення позову від 27 жовтня 2020 року отримана ним 28 жовтня 2020 року; 06 листопада 2020 року, в межах установленого ЦПК України строку, на виконання вимог даної ухвали суду він рекомендованим листом направив на адресу дуду першої інстанції позовну заяву.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до частини 1 статей 353 та 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається апеляційним судом у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню з наступних підстав.
Скасовуючи заходи забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову подана ОСОБА_1 до суду 21 жовтня 2020 року, останнім днем для пред`явлення позову є 02 листопада 2020 року; відповідно до відповіді Відділу документального забезпечення і діловодства суду (канцелярії), наданої на запит суду, згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» станом на 03 листопада 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до Херсонського міського суду Херсонської області не надходила.
Колегія суддів з висновком суду першої інстанції погодитися не може з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За вимогами частини 4 статті 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до частин 1, 7 статті 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до п. 1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу, тобто неподання заявником позовної заяви протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Сплив такого строку є безумовною підставою для скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом до подання позовної заяви.
Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що чинність ухвали про забезпечення позову, яка постановлена до подання позову, фактично залежить від необхідності подати позов у 10-денний строк з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, а у разі невиконання зазначеної умови у суду виникає обов`язок скасувати таку ухвалу про забезпечення позову.
З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав до Херсонського міського суду заяву про забезпечення позову до його подачі.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 27 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову, шляхом: накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 27 серпня 2003 року приватним нотаріусом Нестерович О.І. за реєстровим № 4897; приміщення кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_2 .
Заборонено суб`єктам реєстраційних дій, в тому числі, але не виключно: державним реєстраторам, нотаріусам усіх нотаріальних округів та суб`єктам, що вчиняють реєстраційні дії з нерухомим майном, будь-яким іншим особам, наділеним функціями державного реєстратора, вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією прав та обтяжень, їх припиненням, відміною, скасуванням та вносити будь-які записи до Державного реєстру речових прав стосовно житлового будинку АДРЕСА_1 та приміщення кафе, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .
Роз`яснено заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову /а. с. 16-17/.
Вище зазначена ухвала суду була постановлена судом у відсутність учасників справи.
Копія ухвали суду від 27 жовтня 2020 року була направлена заявнику на вказану в заяві адресу 28 жовтня 2020 року /а. с. 19/.
З відповіді Відділу документального забезпечення і діловодства суду (канцелярії), наданої на запит суду вбачається, що згідно даних автоматизованої системи документообігу суду КП «Д-3» станом на 03 листопада 2020 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 до Херсонського міського суду Херсонської області не надходила.
При цьому відповідно до опису вкладення № 7302800857084, позовна заява ОСОБА_1 , направлена на адресу Херсонського міського суду 06 листопада 2020 року /а. с. 34, 35/.
З відомостей на офіційному веб-порталі «Судова влада України» вбачається, що 09 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя призначено склад суду.
Таким чином, подавши заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову і усвідомлюючи необхідність пред`явлення відповідного позову протягом десяти днів з дня постановлення ухвали суду, заявник мав процесуальну можливість і був зобов`язаний, дбаючи про свої інтереси, звернутися до суду з відповідною позовною заявою.
Матеріалами справи, у відповідності до норм ст. 12, 81 ЦПК України, підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу і поділ спільного майна подружжя 06 листопада 2020 року – протягом десяти днів з дня постановлення оскаржуваної ухвали, тобто, протягом строку, встановленого ч. 4 ст. 152 ЦПК України.
Суд першої інстанції не в повній мірі встановив обставини, від яких залежить правильне вирішення даного питання та дійшов до невірного висновку, у порушення норм процесуального права про те, що строк для подачі позову до суду обчислюється з моменту звернення заявника до суду з заявою про забезпечення позову до його подачі, а не з моменту винесення ухвали суду про забезпечення позову.
На підставі вище зазначеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є слушними та підлягаючими задоволенню, ухвала суду скасуванню.
Керуючись ст. ст. 367, 379 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 04 листопада 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Херсонського міського суду м. Херсона від 27 жовтня 2020 року – скасувати.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л. П. Воронцова 

Судді: П. Я. Ігнатенко 

О. М. Полікарпова