Постанова                                                   
іменем України
26 січня 2021 року
м. Київ
справа № 757/30069/19-к
провадження № 51-4379км20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду  у складі:
головуючого                                                           ОСОБА_1 ,
суддів                                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                           ОСОБА_4 ,
прокурора                                                               ОСОБА_5 ,
розглянув касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 .
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами 
першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, про зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви про кримінальне правопорушення.
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_6 на вказану ухвалу слідчого судді повернуто особі, яка її подала.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі ОСОБА_6 ставить вимогу про скасування ухвали апеляційного та призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.
ОСОБА_6 стверджує, що апеляційний суд дійшов передчасного висновку про пропуск ним строку на апеляційне оскарження, оскільки в апеляційній скарзі він допустив помилку в даті отримання ухвали слідчого судді, а її копію він отримав лише після звернення до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини разом з листом названого органу. Також, зазначено, що апеляційний суд помилково керувався вимогами статті 399 КПК замість статті 422 КПК.
Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги, обговоривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах. 
Мотиви Суду
Згідно з частиною 1 статті 412 КПК  істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доступ до правосуддя є одним із основоположних принципів верховенства права, гарантованим Конституцією та законами України (частина 2 статті 55 , пункт 8 частина 2 статті 129 Конституції України, стаття 7, частина 6 статті 9, стаття 24 КПК ).
Крім того, забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад судочинства (пункт 8 частина 3 стаття 129 Конституції України, стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів»). Згадані правові норми конкретизовано в підпунктах 1, 2 та 17 статті 7 КПК, де вказано, що зміст та форма кримінального провадження повинні узгоджуватися із загальними засадами кримінального провадження і, зокрема, із забезпеченням права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Суд наголошує, що відповідно до статті 24 КПК, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому зазначеним Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження та щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.
Пунктом 4 частини 3 статті 399 КПК передбачено, що апеляційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку апеляційного оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Поряд з цим, у пункті 3 частини 2 статті 395 КПК визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.
У статті 136 КПК сформульовано, коли повідомлення особи слід вважати належним. Зокрема, вказано, що належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
В свою чергу, у частині 7 статті 376 КПК визначено, що копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
При вирішенні питання, чи дотрималася особа, яка подала апеляційну скаргу, передбаченого статтею 395 КПК строку на апеляційне оскарження, слід чітко встановити початок перебігу вказаного строку та його закінчення.
Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.
 Як убачається з матеріалів провадження, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року хоча постановлено з викликом особи, яка  її оскаржує, проте провадження не містить відомостей про те, що ОСОБА_6 належним чином повідомлений про день та час розгляду його скарги, а також про вручення йому копії ухвали слідчого судді. 
Повертаючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана 21 липня 2020 року, тобто з пропуском п`ятиденного строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, який сплив 26 серпня 2019 року, і клопотання про поновлення строку він не заявляв. 
Додатково апеляційний суд зазначив, що ОСОБА_6 , посилаючись на отримання копії судового рішення 16 червня 2020 року, не обґрунтував, чому він не міг вчасно звернутися з апеляційною скаргою протягом 5 днів вже з моменту отримання ним копії ухвали слідчого судді, оскільки і цей строк ним також пропущено.
Колегія суддів вважає, що апеляційний суд з формальних причин повернув апеляційну скаргу ОСОБА_6 , оскільки не було перевірено належність повідомлення ОСОБА_6 про день та час розгляду його скарги.
Крім того, апеляційний суд належним чином не перевірив вручення ОСОБА_6 ухвали слідчого судді для того, щоб з впевненістю стверджувати про пропуск ним строку на апеляційне оскарження та необхідності звертатися з клопотанням про поновлення такого строку.   
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що є всі підстави вважати доводи ОСОБА_6 обґрунтованими. 
Таким чином,  суд апеляційної інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, адже це  перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 438 КПК України є підставою для його скасування і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. При новому розгляді слід врахувати викладене та ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.
Доводи щодо помилковості застосування вимог процесуального закону колегія суддів визнає неспроможними, оскільки під час розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції керується вимогами як статті 422 КПК, так і статті 399 КПК.
Керуючись статтями  433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року про повернення апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2019 року скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                               ОСОБА_2                                      ОСОБА_3