ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/266/21 Справа № 215/6717/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Демиденко Ю. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2021 року                                                        м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є.,
за участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 (приймає участь в режимі відеоконференції),
захисника Морозова В.Ю.(приймає участь в режимі відеоконференції), ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисника Морозова В.Ю., на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року щодо 
                                 ОСОБА_1 ,     ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який                                  проживає за адресою:     АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                         
В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 23.11.2020 року о 00.17 год. водій ОСОБА_1 керував автомобілем Opel Vectra н/з НОМЕР_1 біля будинку №112 по вул. Каширська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest 6820 у присутності двох свідків. Результат алкотесту 1,75‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 454 гривень.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник Морозов В.Ю., подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування посилається на такі обставини:
- суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 права на захист та необґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області;
- письмові пояснення осіб не можуть братися до уваги, якщо вони не були надані цими особами у судовому засіданні під присягою;
- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням ст. 266 КУпАП, оскільки поліцейські не запропонували проїхати до медичної частини для проходження огляду на стан сп`яніння;
- в протоколі не зазначені та не конкретизовані ознаки алкогольного сп`яніння, свідки також не зазначили їх;
- направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі працівники поліції склали за відсутності ОСОБА_1 ;
- в матеріалах справи відсутній повний фрагмент відеозапису з місця події;
- відсутня довідка про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом;
- відсутня роздруківка результату огляду за допомогою газоаналізатора “Драгер”;
- в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи ОСОБА_1 притягувався за аналогічні адміністративні правопорушення;
- в протоколі відсутні номера телефонів свідків;
- поліцейські змусили ОСОБА_1 підписати акт огляду на стан сп`яніння.
       В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та докази, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов таких висновків.
       Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.
Цей висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: - протоколом про адміністративне правопорушення; - актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ; - направленням на медичний огляд ; письмовими поясненнями свідків; - відеозаписом з місця події.
Відповідно до протоколу та матеріалів справи, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за його згодою із застосуванням приладу “Драгер", відповідно до якого, у ОСОБА_1 виявлено 1, 75 ‰ проміле, з яким він погодився, та поставив свій підпис, щодо проходження огляду в медичній частині, то будь-які відомості, що ОСОБА_1 пред”являв таку вимогу, матеріали провадження не містять.
Також не знайшли свого підтвердження доводи в апеляційній скарзі щодо здійснення на ОСОБА_1 з боку працівників поліції тиску з метою підписання ним акту огляду на стан сп`яніння, оскільки матеріалами справи такі доводи не підтверджуються. 
Отже, порядок проходження огляду не був порушений, та складене направлення на огляд водія інспектором не впливає на встановлені обставини судом щодо згоди водія на застосування приладу “Драгер" та погодження з результатами огляду, що вказує на відсутність підстав для направлення водія до медичного закладу згідно із п.7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735.
Також не є слушними доводи в апеляційній скарзі, що в матеріалах справи відсутня роздруківка результату огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора “Драгер” , так як аркуш провадження 7 містить роздруківку цього огляду, при цьому відповідно до відеозапису з місця події “ 20201123063640000246” 01:08 год. водій ОСОБА_1 особисто підписав дану роздруківку огляду. 
Протокол про адміністративне правопорушення та письмові пояснення свідків вказують на результати огляду водія на стан сп”яніння, що не оскаржувалися ним, а тому не зазначення ознак сп”яніння не свідчить про невідповідність протоколу та складених матеріалів вимогам КУпАП. 
Твердження ОСОБА_1 , що суд першої інстанції не допитав свідків, а тому їх пояснення не є доказами, не заслуговують на увагу, оскільки не свідчать про неповноту судового розгляду, так як наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у діях ОСОБА_1 підтверджується відеозаписом події та письмовими матеріалами, окрім цього, під час розгляду справи в суді першої інстанції клопотання про допит зазначених свідків ОСОБА_1 не заявляв, а тому відсутні підстави для допиту свідків і у суді апеляційної інстанції на підставі ст.294 КУпАП.
Доводи в апеляційній скарзі щодо не зазначення номерів телефонів свідків, то вказана обставина не вказує на підставу ставити під сумнів результати проведеного огляду за допомогою газоаналізатора “Драгер”.
Доводи в апеляційній скарзі про відсутність в матеріалах справи відомостей про те, що ОСОБА_1 притягувався за аналогічні адміністративні правопорушення спростовуються матеріалами справи, а саме довідкою ( а.с 9), відповідно до якої повторність вчинення адміністративного правопорушення не зареєстрована, що не впливає на висновки суду про доведеність вини особи у вчиненні цього порушення.
Твердження апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом спростовуються матеріалами справи, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №101078 від 23 листопада року зазначено, що тимчасово вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 та надано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом серії НОМЕР_3 (а. с. 1), при цьому відповідно до відеозапису з місця події “20201123063640000246” 01:09 год. поліцейські попередили водія ОСОБА_1 про відсторонення від керування транспортним засобом. 
Посилання в апеляційній скарзі на не здійснення безперервно відеозапису не є слушними, так як обставини вчинення адміністративного правопорушення підтверджуються сукупністю доказів, при цьому на відеозаписі з місця події зафіксовано проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та результати цього огляду. 
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених доказів не убачається, тому вказані докази є належними та допустимими.
Доводи в апеляційній скарзі, що  суд першої інстанції позбавив ОСОБА_1 права на захист та необґрунтовано відмовив в задоволення клопотання про направлення справи за підсудністю за місцем реєстрації особи, яка притягується до адміністративної відповідальності до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області; не є слушними з огляду на наступне.
       Відповідно до ч. 1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
       Частиною 2 статті 276 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст.. 130 КУпАП, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
       Розгляд справи про адміністративне правопорушення визначений за місцем його вчинення – АДРЕСА_2 , що знаходиться в Тернівському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а тому, враховуючи, що доцільності розгляду справи за місцем реєстрації правопорушника не встановлено, з метою забезпечення строків розгляду справи, оскільки неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи, витребування доказів, надання часу для укладення угоди із захисником, чим ОСОБА_1 не скористався та не з”явився в наступне судове засідання, заявивши клопотання про направлення справи до іншого суду або відкладення розгляду, що свідчить про затягування визначених КУпАП строків розгляду справи, суддя, до якого надійшов відповідний протокол, обґрунтовано його розглянув відповідно до КУпАП, враховуючи наведені положення ст. 276 КУпАП, які не покладають обов`язку на суд направляти адміністративну справу для розгляду до суду за місцем проживання порушників, а також, враховуючи обмежений трьохмісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 38 КУпАП, протягом якого на особу може бути накладено адміністративне стягнення, з метою забезпечення дотримання загальних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення, зокрема, охорони прав і законних інтересів громадян, встановленого порядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, які викладені в ст. 1 КУпАП.
Беручи до уваги вищенаведене, доводи апеляційної скарги не можна визнати обґрунтованими, тому  апеляційна скарга  задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості  ОСОБА_1  у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Накладаючи адміністративне стягнення, суд дотримався вимог ст. ст. 30, 33 КУпАП і призначив його в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з урахуванням особи ОСОБА_1 , інших обставин справи, а також того, що вчинене ним правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень в сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
Враховуючи вищезазначене, вважаю необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
                                        П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  та його захисника Морозова В.Ю., на постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року – залишити без задоволення. 
Постанову Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 січня 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        
Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко