П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

 23 лютого 2021 року                                                                                           місто Київ
 
справа № 761/31560/20                                    
апеляційне провадження № 33/824/1266/2021
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Головачова Я.В.,  розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Шевченківського районного суду міста Києва у складі судді Пономаренко Н.В. від 24 листопада 2020 року,  
 
в с т а н о в и в :
            
            Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого            ст. 124 КУпАП  та застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.
            Не погоджуючись із вказаною постановою захисник ОСОБА_1 - адвокат      ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Скаржник зазначає, що схема місця дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, оскільки у ній невірно відображено місце зіткнення транспортних засобів та гальмівний шлях іншого учасника ДТП. Також, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відеозаписів з  камер відеоспостереження, на яких повинно бути зафіксовано, що транспортний засіб FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , до зіткнення рухався у крайній правій смузі руху, а отже вина ОСОБА_1 у вчиненні ДТП не підтверджена належними та допустимими доказами, що свідчить про відсутність юридичного складу адміністративного правопорушення. Крім того, строк притягнення до адміністративної відповідальності закінчився, а тому провадження підлягає закриттю на підставі пункту 7 частини 1 статті 247 КУпАП.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження адвокат ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначав, що повний текст постанови судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року було отримано захисником особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, лише 28 січня 2021 року.
            В судовому засіданні ОСОБА_1 та її захисник - адвокат ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав.
            Інший учасник дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
          25 серпня 2020 року о 18 год. 30 хв. інспектором роти № 7 батальйону № 1 полку № 1 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Любчиком О.І. складено протокол про адміністративне правопорушення  серії ДПР18 № 016927 за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого убачається, що 25 серпня 2020 року о 16 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Хрещатик, 38 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_2 , була неуважна, не врахувала зміну дорожньої ситуації, при перестроюванні не надала перевагу у русі транспортному засобу FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій транспортного засобу HYUNDAI TUCSON мала намір перестроїтись, чим порушила вимоги п. 2.3 (б), 10.3 Правил дорожнього руху, та допустила з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини водія ОСОБА_1  у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП.
Апеляційний суд вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статті 251 КУпАП  визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18              № 016927 за ст. 124 КУпАП від 25 серпня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , схеми місця ДТП, 25 серпня 2020 року о 16 год. 55 хв в м. Києві по вул. Хрещатик, 38 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом HYUNDAI TUCSON, д.н.з. НОМЕР_2 , була неуважна, не врахувала зміну дорожньої ситуації, при перестроюванні не надала перевагу у русі транспортному засобу FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням 
ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку водій транспортного засобу HYUNDAI TUCSON мала намір перестроїтись, чим порушила вимоги п. 2.3 (б), 10.3 Правил дорожнього руху, та допустила з ним зіткнення. 
У своїх поясненнях, наданих письмово безпосередньо після ДТП, ОСОБА_1 зазначала, що при перестроюванні з крайньої правої смуги руху вона увімкнула сигнал повороту ліворуч, після завершення маневру у транспортний засіб, яким вона керувала, в`їхав транспортний засіб FIAT DOBLO, зазначала, що винним у ДТП є водій транспортного засобу FIAT DOBLO, який, переконавшись в тому, що транспортний засіб HYUNDAITUCSON під керуванням ОСОБА_1 почав здійснювати свій маневр, повинен був пригальмувати аби уникнути ДТП, чого він не зробив.
У своїх поясненнях, наданих судді Шевченківського районного суду міста Києва, ОСОБА_1 зазначала, що перед здійсненням маневру переконалась у відсутності автомобілів у смузі, куди вона мала намір перестроїтись, також її вина у вчиненні ДТП спростовується тим, що гальмівний шлях транспортного засобу FIAT DOBLO одним колесом знаходиться на крайній лівій смузі руху, а іншим колесом на центральній смузі руху.
З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб FIAT DOBLO, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , рухався у другій смузі від краю проїзної частини і не змінював її до місця, де відбулася дорожньо-транспортна пригода.
У своїх поясненнях ОСОБА_3 вказав, що рухався в другій смузі руху з боку вул. Б. Хмельницького зі швидкістю 55 км/год, попереду нього з першого ряду різко перестроївся в смугу, по якій він рухався, транспортний засіб HYUNDAI TUCSON, також пояснив, що він намагався уникнути удару використовуючи екстрене гальмування, проте уникнути зіткнення не вдалося.
У відповідності до п. 2.3 (б) та п. 10.3 Правил дорожнього руху  для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.
Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП, відповідальність за вказаною статтею настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Апеляційний суд відхиляє посилання скаржника на те, що схема місця ДТП складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки вона  підписана обома її учасниками без зауважень, а  тому підстави вважати, що у схемі місця ДТП неправильно вказано місце зіткнення та невірно відображено гальмівний шлях іншого учасника ДТП відсутні. 
Відсутність у матеріалах справи відеозапису з камер, на яких було б зафіксовано момент ДТП, не є безумовною підставою для висновку про відсутність вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції взято до уваги усі обставини зіткнення транспортних засобів в даній дорожній ситуації та механічні пошкодження транспортних засобів, що виявлені й описані на схемі місця ДТП, що в сукупності із поясненнями учасників події дають підстави вважати, що саме водієм транспортного засобу HYUNDAITUCSON ОСОБА_1 було порушено п. 2.3 (б), п. 10.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем FIAT DOBLO, що призвело до пошкодження транспортних засобів.
Додаткових об'єктивних доводів, які б спростовували цей висновок, або свідчили б про порушення норм КУпАП при прийнятті постанови суддею, а також відповідних додаткових доказів в скарзі не наведено і до апеляційного суду не надано, а тому висновок
судді у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, є правильним.
Посилання скаржниці на закінчення строку притягнення її до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, оскільки ДТП відбулося 25 серпня 2020 року, а оскаржувана постанова суду винесена 24 листопада 2020 року, тобто в межах трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення (частина 2 статті 38 КУпАП).
Таким чином, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2  підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
п о с т а н о в и в :
 
Поновити адвокату ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року.
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 24 листопада 2020 року залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
 
Суддя                                                                                                           Я.В. Головачов