ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 1909/3089/2012	Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А. 	
Провадження № 22-ц/817/277/21 	Доповідач - Шевчук Г.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Шевчук Г.М. 
суддів -  Костів О. З., Міщій О. Я., 
секретаря — Іванюти О.М.,
за участю:
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Осіва П. В.,
представника відповідача АТ “Універсал Банк” - Сагайдака В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 1909/3089/2012 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року в справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у справі за позовом Публічного акціонерного товариства “Універсал Банк” до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИЛА:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Кременецького районного суду Тернопільської області з заявою про визнання виконавчого листа у справі № 1909/3089/2012, який виданий 06 серпня 2013 року Кременецьким районним судом Тернопільської області таким, що не підлягає виконанню. 
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що між ВАТ «Банк Універсальний» (правонаступником якого Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 22/153-к від 30.10.2007 року, згідно якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 120 000 доларів США з кінцевим терміном погашення не пізніше 29.10.2017 року.
Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором № 22/153-к від 30.10.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки нерухомого майна, а саме: комплекс, в який входять будівля пташника під літерою «Д», площею 1076,9 м.кв., будівля пташника під літерою «Г» з тамбуром під літерою «г», площею 1127,0 м.кв., який знаходиться по АДРЕСА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О.П., зареєстрованого в реєстрі за № 615.
У зв`язку з невиконанням ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором ПАТ «Універсал Банк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору.
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 08 квітня 2013 року у справі № 1909/3089/2012, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором № 22/153-к від 30 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_2 , в розмірі 1029967,32 (один мільйон двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят сім гривень 32 коп.) з яких: 88 157, 99 гривень - прострочена заборгованість по кредиту; 831127, 30 гривень -сума дострокового стягнення кредиту;110682,03гривні -сума прострочених відсотків; 107,30 гривень -сплаченого судового збору, звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «УніверсалБанк» та ОСОБА_1 комплекс,в який входить: будівля пташника під літерою«Д», площею 1076,9 м.кв., будівля пташника «Г» з тамбуром «г», площею 1127,0 м.кв., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на підставі договору дарування від 17.10.2006 року, посвідченого Почаївською державною нотаріальною конторою 17.10.2006року за реєстровим №1952. Реалізувати предмет іпотеки, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Пр овиконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною продажу, яка буде встановлена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
На підставі вказаного рішення Кременецьким районним судом Тернопільської області 06.08.2013 року був виданий виконавчий лист № 1909/3089/2012, який вступив у закону силу 22.07.2013 року.
З метою примусового виконання виконавчого листа №1909/3089/2012 відділом державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції 07.08.2015 року було відкрито виконавче провадження № 48342423.
Крім того, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 березня 2009 року у справі № 2-33/2009 року стягнено солідарно із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» - 2776397 гривень 93 копійок боргу за кредитними договорами 1, 2 та судові витрати по справі в розмірі 1700,00 гривень державного мита та 30 гривень витрат за інформаційно-технічне забезпечення.
На підставі вказаного рішення Кременецьким районним судом Тернопільської області 13.07.2009 року був виданий виконавчий лист № 2-33 .
Як стало відомо, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа № 2-33 від 13.07.2009 року Кременецького районного суду Тернопільської області, боржником ОСОБА_2 було звернено стягнення та реалізовано нежитлове приміщення (готель) загальною площею 693,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Переможець прилюдних торгів - ОСОБА_3 .Майно реалізоване за продажною ціною 1013814 гривень.
Кременецьким районним комунальним бюро технічної інвентаризації 21.03.2011 року проведено державну реєстрацію права власності на вказане майно за ОСОБА_3 . 
19.10.2007 року ОСОБА_2 на підставі договору оренди від 19.10.2007 року, який посвідчений приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О.П. за реєстровим № 429, передав в оренду ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» - 14/100 нежитлового приміщення (готель) загальною площею 693,6 кв.м., що становить 97,2 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту приймання — передачі від 19.10.2007 року орендовані приміщення передані в оренду. Підписання акту приймання-передачі є «датою початку» нарахування орендної плати, згідно пункту 3.1 договору оренди. Майнові права за договором оренди від 19.10.2007 за № 429, щодо отримання коштів за дачу в оренду власного майна були передані в заставу за договором застави від 30.10.2007 року, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 22/153-к від 30.10.2007 року.
Повідомленням від 17.11.2010 року за № 3622 ГО банк повідомив, що прийняв рішення про задоволення грошових вимог в загальній сумі 133761,99 дол. США (що становить 1061093,74 гривень, згідно курсу НБУ), шляхом звернення стягнення на майнові права заставодавця за договором оренди від 19.10.2007 року.
Початок звернення стягнення на предмет застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №29259204 від 16.11.2010 року. Отже, за рахунок майнових вимог на орендну плату банком погашено заборгованість за кредитним договором № 22/153-к від 30.10.2007 року в загальній сумі - 133761,99 доларів США, що становить 1061093,74 гривень, згідно курсу НБУ. 
Таким чином, на думку позивача, обов`язок боржника відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням виконанням ОСОБА_2 , що відповідно до статті 432 ЦПК України, є підставою для визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю.
Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа у справі № 1909/3089/2012, який виданий 06 серпня 2013 року Кременецьким районним судом Тернопільської області таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року скасувати та постановити нову, якою її заяву про визнання виконавчого листа у справі №1909/3089/2012, виданого 06 серпня 2013 року Кременецьким районним судом Тернопільської області таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

В обґрунтування вимог зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а також не належним чином дослідив докази у справі, які підтверджують факт припинення зобов`язання за кредитним договором, 
Зокрема вказує, що банк, як заставодержатель за договором застави від 30 жовтня 2007 року, звернув стягнення на майнові права за договором оренди від 19 жовтня 2007 року №429 щодо отримання коштів за здачу в оренду власного майна для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором №22/153-к від 30 жовтня 2007 року. Крім того повідомленням від 17 листопада 2010 року за №3622 ГО банк повідомив, що прийняв рішення про задоволення грошових вимог в загальній сумі 133761,99 дол. США, шляхом звернення стягнення на майнові права Заставодавця за договором оренди від 19 жовтня 2007 року.Судом першої інстанції не взято до уваги ,що у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-33 від 13 липня 2009 року було звернено стягнення та реалізовано нежитлове приміщення загальною площею 693,6 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , про що складено Акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2011 року.
Також звертає увагу на те, що згідно з листів Національного банку України №20-0007/31594 від 18 червня 2019 року та №20-0007/56740 від 31.10.2019, у Кредитному реєстрі Національного банку України інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (спадкоємця ОСОБА_5 ) перед АТ “Універсал Банк” відсутня.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній.
Представник АТ “Універсал Банк” - Сагайдак В. В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року — без змін, оскільки вважає її законною та обґрунтованою.
Інші учасники справи в судове засіданні не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, які з`явилися в судове засідання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Даним вимогам ухвала суду першої інстанції відповідає.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, районний суд виходив з підстав недоведеності заявлених вимог .
Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів визнає законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Судом встановлено, що 30 жовтня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 22/153-к, згідно з яким ОСОБА_2 отримав у банку кредитні кошти в розмірі 120 000 доларів США.
30 жовтня 2007 року на забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 22/153-к від 30 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» укладено договір іпотеки нерухомого майна, а саме: комплекс, в який входять будівля пташника під літерою «Д» площею 1076,9 м.кв., будівля пташника під літерою «Г» з тамбуром під літерою «г» площею 1127,0 м.кв., який знаходиться по АДРЕСА_1 .
У зв`язку з неналежним виконанням боржником обов`язку по поверненню кредиту в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №22/153-к від 30 жовтня 2007 року, рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 8 квітня 2013 року звернено стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 30 жовтня 2007 року, укладеним між ПАТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 комплекс, в який входять: будівля пташника під літерою «Д», площею 1076,9 м.кв., будівля пташника «Г» з тамбуром «г», площею 1127,0 м.кв., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 17.10.2006 року, посвідченого Почаївською державною нотаріальною конторою 17.10.2006 року за реєстровим № 1952.
Рішення суду набрало законної сили 22.07.2013 року.
На підставі вказаного рішення Кременецьким районним судом Тернопільської області 06.08.2013 року був виданий виконавчий лист № 1909/3089/2012.
З метою примусового виконання виконавчого листа №1909/3089/2012 відділом державної виконавчої служби Кременецького районного управління юстиції 07.08.2015 року було відкрито виконавче провадження № 48342423.
З договору оренди від 19 жовтня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О.П. та зареєстрованого в реєстрі за № 429 вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (орендодавець) надав в оренду ВАТ «Банк Універсальний» (орендареві), а орендар орендує в орендодавця протягом терміну оренди - 14/100 частин нежитлової будівлі, готелю, площею 693,4 м2, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,2 м2, згідно із проектно-технічною документацією виготовленою Кременецьким районним бюро технічної інвентаризації 17 жовтня 2007 року. Термін оренди за договором оренди починається з дати підписання сторонами Акту приймання-передачі приміщень за формою, зазначеною у додатку № 2 та закінчується у п`яту річницю від дати початку оренди. Орендар має переважне право подовжити термін оренди на 5 років, укласти новий договір оренди строком на 5 років на тих самих умовах. Однак сума орендної плати підлягатиме додатковому узгодженню сторонами. 
Відповідно до акту приймання-передачі від 19.10.2007 орендовані приміщення передані в оренду. Підписання акту приймання-передачі є «датою початку» нарахування орендної плати,згідно пункту 3.1 договору оренди. Майнові права за договором оренди від 19.10.2007 за № 429, щодо отримання коштів за дачу в оренду власного майна були передані в заставу за договором застави від 30.10.2007 року, для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 22/153-к від 30.10.2007 року.
З Акту державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки від 17 лютого 2011 року вбачається , що 03 березня 2010 року державним виконавцем було проведено опис та арешт майна боржника нежитлове приміщення (готель), загальною площею 693,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності боржнику ОСОБА_2 .. Після проведення оцінки майна боржника, матеріали передано на реалізацію. Переможець прилюдних торгів, покупець — ОСОБА_3 , уповноважена особа ОСОБА_7 . Розрахунок за придбане майно здійснено в повному обсязі.
З Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №21456351 від 27 жовтня 2008 року слідує, що ВАТ «Універсал Банк» зареєстрував приватне обтяження, тип обтяження застава рухомого майна, підстава обтяження договір застави майнових прав, б/н, 30.10.2007 року, «Банк Універсальний», договір застави майнових прав щодо отримання грошових коштів за здачу в оренду власного майна. Об`єкт обтяження майнові права щодо отримання коштів за здачу в оренду власного майна. Відомості про обмеження відчуження заборонено відчужувати. Боржники: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Початок звернення стягнення на предмет застави зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за № 29259204 від 16.11.2010 року.
Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Почаївською міською радою Кременецького району Тернопільської області 15 жовтня 2015 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №101.
Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 29.03.2016 року, листа приватного нотаріуса Кременецького районного нотаріального округу Ковтунович О.П. № 498/02-14 від 15.06.2016 року нотаріальною конторою заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до якої спадкоємцями є діти: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
З листів НБУ від 18 червня 2019 року № 20-0007/31594 та від 31 жовтня 2019 року № 20-0007/56740 слідує, що Національний Банк України повідомляє, що у кредитному реєстрі Національного Банку України відсутня інформація щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед АТ "УніверсалБанк" та ОСОБА_4 перед банками України. 
Відповідно до статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Процедура визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Отже за змістом статті 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).
Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.Таким чином, визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню може бути здійснено лише з підстав визначених законом, а наведені заявником обставини до них не відносяться.
Твердження апеляційної скарги, що обов`язок боржника відсутній повністю, у зв`язку з його припиненням виконанням ОСОБА_2 , що відповідно до статті 432 ЦПК України, є підставою для визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю колегія суддів не приймає до уваги як необґрунтовані.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Однак заявник ОСОБА_1 будь-яких доказів на підтвердження того,що зобов`язання за кредитним договором № 22/153-к від 30 жовтня 2007 року між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний» припинилося внаслідок належного виконання, а тому наявні підстави для визнання виконавчого листа таким ,що не підлягає виконанню суду не надала,а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
При цьому, колегія суддів враховує й те, що відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт виконання зобов`язання за кредитним договором № 22/153-к від 30 жовтня 2007 року укладеним між ОСОБА_1 та ВАТ «Банк Універсальний». 
Також відсутні і докази про те, що кошти, отримані від здачі в оренду банку (стягувачу) 14/100 частин нежитлової будівлі вказаного вище готелю загальною площею 97,2 м.кв. на підставі договору оренди від 19.10.2007, були звернуті на виконання зобов`язання за кредитним договором, оскільки будь-яких відомостей про рух цих коштів, а саме: яка сума коштів, зарахування їх на банківський рахунок, виписок з банку чи чеків заявником не надано.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги що відсутність у кредитному реєстрі Національного Банку України інформації щодо кредитної заборгованості ОСОБА_2 перед АТ "УніверсалБанк" та ОСОБА_4 перед банками України. свідчать про відсутність кредитної заборгованості, оскільки даний факт у відповідності до вимог ЦК України не може слугувати доказом відсутності заборгованості по кредитному договору та не свідчить про повне її погашення та не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав до визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. 
З огляду на відсутність в матеріалах справи доказів, що підтверджують повне добровільне виконання боржником ОСОБА_1 виконавчого листа № 1909/3089/2012 про стягнення на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості на загальну суму 133761,99 доларів США, що становить 1061093,74 гривень, згідно курсу НБУ, доводи апеляційної скарги про наявність підстав для визнання виконавчого листа таким ,що не підлягає до виконанн колегія суддів вважає необргунтованими
Посилання апеляційної скарги на повідомлення банку від 17.11.2010 року за № 3622 ГО згідно якого банк повідомляє ,що прийняв рішення про задоволення грошових вимог в загальній сумі 133761,99 дол. США (що становить 1061093,74 гривень, згідно курсу НБУ), шляхом звернення стягнення на майнові права заставодавця за договором оренди від 19.10.2007 року не може бути підставою до визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки не свідчить про виконання договору в повному обсязі а отже, оцінюється судом критично.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.
Фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, на що власне і посилається заявник ОСОБА_1 у поданій заяві, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для закінчення виконавчого провадження, а не визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях Савіцький проти України, Кайсина та інші проти України заява № 46144/99, Іммобільяре Саффі проти Італії заява № 22774/93, Ромашов проти України, Дубенко проти України, Вассерман проти Росії, Малиновський проти Росії, Гіззатова проти Росії та ін. 

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області від 12 листопада 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови виготовлений 26 лютого 2021 року.

Головуючий 
Судді