22-ц/804/834/21 
                                                                                266/5450/20 
                                               
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М             У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року                                                                                                 місто Маріуполь

   справа № 266/5450/20
   провадження № 22-ц/804/834/21   
      
                  Донецький апеляційний суд у складі:

                             судді-доповідача                                      Пономарьової О.М.,
                             суддів                                                        Зайцевої С.А., Попової С.А.,
                             секретар судового засідання                   Грішко С.В.,

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Фісінчук Семен Олександрович, на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області у складі судді Іванця О.Д. від 25 січня 2021 року, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2002 року народження, яка продовжує навчання.
Позовна заява мотивована тим, що позивач перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають спільну дитину - дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
На час звернення до суду з позовом донька набула повноліття та продовжує навчатись у Маріупольському державному університеті денної форми навчання на факультеті іноземних мов (договір №5883388 про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною особою від 12 серпня 2019 року). 
Зазначені освітні послуги навчального закладу позивач сплачує самостійно, однак грошові кошти, що підлягають сплаті, для позивача є непомірними, оскільки окрім оплати за навчання, вона продовжує утримувати свою доньку матеріально.
ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, тому не має змоги влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток. Відповідач ніякої матеріальної допомоги дитині не надає. 
Позивачка просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно, до закінчення періоду навчання, тобто по 30 червня 2023 року.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 січня 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ? частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, починаючи з 26 жовтня 2020 року, але не більше ніж до закінчення періоду навчання, тобто по 30 червня 2023 року, за умови, що ОСОБА_3 буде продовжувати навчання.
Рішення місцевого суду мотивоване тим, що на відповідача, як на батька, покладено обов`язок утримувати повнолітню доньку, поки вона навчається, тож, суд першої інстанції  дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача та наявність законних підстав для їх задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
08 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Фісінчук С.О., подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, про відмову у задоволенні позову.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач не працює, є пенсіонером за віком, отримує пенсію у розмірі 6 754 грн 51 коп., страждає на хронічний панкреатит та потребує хірургічного втручання, проте, не має на це коштів, оскільки тривалий час доглядав хворого сина, який потребував постійного лікування та помер в 2019 році.
Внаслідок зазначених обставин відповідач обтяжений боргами за комунальні послуги, які намагається сплачувати частково.
Відповідачем добровільно було передано батьку позивачки гараж, який був проданий за 4 000 доларів США, що також має бути враховано судом. 
На теперішній час відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки.

Правом надання відзиву на апеляційну скаргу позивачка не скористалася, що не перешкоджає розгляду справи судом апеляційної інстанції.
Рух справи у суді апеляційної інстанції
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого  2021 року визначений склад суду: Пономарьова О.М. (суддя-доповідач), Зайцева С.А., Попова С.А.
Ухвалою апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційна скарга ОСОБА_2 залишена без руху, відповідачу запропоновано сплатити судовий збір та надати апеляційну скаргу, складену відповідно до вимог ст. 356 ЦПК України.
Ухвалою апеляційного суду від 26 лютого 2021 року у справі відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою апеляційного суду від 05 березня 2021 року у справі закінчено проведення підготовчих дій та призначено справу до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом
Позивач та відповідач перебували у шлюбі з 05 грудня 2000 року.
ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Маріуполь, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Приморського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області зроблено актовий запис №85, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , де в графі «батьки» дитини зазначені батько - ОСОБА_2 та мати ОСОБА_1 . (а.с.10) 
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 19 серпня 2009 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, про що зроблено актовий запис №385 від 19 серпня 2009 року. (а.с. 17)
Згідно з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання матері ОСОБА_1 (а.с.13)
Відповідно до договору №5883388 від 12 серпня 2019 року ОСОБА_3 отримує освітні послуги у Маріупольському державному університеті із здобуттям вищої освіти на денній формі навчання, факультеті іноземних мов строком навчання 3 роки в період з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року за спеціальністю 035.041 Германські мови та літератури (переклад включно), перша - англійська мова та література (англійська). Вартість освітньої послуги становить за: 2019-2020 навчальний рік - 13 500 грн; 2020-2021 навчальний рік - 14 900 грн; 2021-2022 навчальний рік - 16 500 грн; 2022-2023 навчальний рік - 18 190 грн (а.с.14-15) 
За договором №5883388 від 12 серпня 2019 року ОСОБА_1 здійснюється оплата щодо надання освітніх послуг дочці ОСОБА_3 , що підтверджується копіями квитанцій від 21 серпня 2019 року, 03 лютого 2020 року, 18 серпня 2020 року та 16 грудня 2020 року (а.с. 16,49).

Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_4 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, пояснення позивача ОСОБА_1 та її представника Ліннік Н.В., які заперечували проти доводів апеляційної скарги та просили залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, суд виходив з того, що дочка відповідача продовжує навчання на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу. 
Апеляційний суд вважає, що з висновками суду першої в повній мірі погодитись не можна з таких підстав.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Статтею 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно з ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Аналіз ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.
У постановах Верховного Суд України від 24 лютого 2016 року по справі № 6-1296цс15 і Верховного Суду від 29 січня 2018 року по справі № 622/373/16-ц провадження № 61-1717св18 роз`яснено: статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
В сенсі ст. 200 СК України, беручи до уваги вищенаведені висновки Верховного Суду і Верховного Суду України, визначальним для з`ясування необхідного розміру стягуваних аліментів є умова можливості другого з батьків, з ким дитина не проживає разом, надавати матеріальну допомогу, а не насамперед обсяги потреб дитини-студента (одяг, взуття, навчальні матеріали тощо).
Досліджуючи обставини щодо матеріального становища дитини-студента і платника аліментів, а також інші обставини, які мають бути враховані при визначенні розміру аліментів, слід взяти до уваги обставини справи.
Відповідно до довідки №6648.102.16 від 20 листопада 2020 року відповідач ОСОБА_2 знаходиться на обліку Управління ПФУ Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області та отримує пенсію за віком у розмірі 6 754 грн 51 коп. на місяць.
Згідно з довідкою Департаменту адміністративних послуг Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Маріупольської міської ради відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 . За зазначеною адресою зареєстрований лише відповідач.
Відповідно до довідки про доходи, мати дитини ОСОБА_1 за лютий 2021 року отримала дохід 21 368,20 грн.
В розумінні положень ст. 182 СК України підлягають порівнянню відомості про отримуваний дохід платника аліментів і дитини.
За наявними відомостями про дохід платника аліментів присуджена судом першої ? частка в грошовому виразі складатиме 1 688 грн 63 коп.
Враховуючи солідарне зобов`язання батьків утримувати свою дитину, що продовжує навчання, сумарне забезпечення дитини-студента становитиме 3 377,26 грн, що перевищує встановлений державою рівень прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, закладений державою в держбюджеті станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції на січень 2021 року - 2 270 грн, тобто суми грошей, достатньої для забезпечення нормального функціонування людини, збереження його здоров`я, придбання необхідних продуктів і мінімального набору непродовольчих товарів і послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особи. І у всякому випадку такий обсяг перевищує визначений ст. 182 СК України мінімальний гарантований і мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину.
Судом першої інстанції при вирішенні питання щодо можливості надання відповідачем матеріальної допомоги не звернуто на це уваги та не надано оцінки тим обставинам, що відповідач є особою похилого віку та має хронічні захворювання, які потребують лікування.
За приписами статті 199 СК України суд при визначенні розміру аліментів з одного з батьків бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків.
При цьому, Сімейний кодекс України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи донці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.
Отже, апеляційний суд вважає, що в сенсі положень статті 182 СК України дані обставини є суттєвими для вирішення ступеню можливості відповідача надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка навчається, є фізично здорова, має потенційну можливість отримувати матеріальну допомогу і від матері.
За таких обставин апеляційний суд вважає необхідним рішення суду в частині розміру аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 та кінцевого строку їх сплати - змінити, та зменшити розмір аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача.
Згідно з вимогами частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, 26 жовтня 2020 року, тому саме з цього дня з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, на період її навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.
Доводи апеляційної скарги, що відповідач подарував в 2002 році батьку позивачки гараж та на тепер за своїм матеріальним станом взагалі не може сплачувати аліменти, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки вказані посилання не впливають на передбачений ст. 199 СК України обов`язок батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребуює матеріальної допомоги.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З урахуванням викладених обставин рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині розміру аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 та кінцевого строку їх сплати та зменшенню розміру аліментів з 1/4 частки до 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 26 жовтня 2020 року, але не більше ніж досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.
Керуючись статтями 367, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Фісінчук Семен Олександрович, задовольнити частково.
Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 25 січня 2021 року в частині розміру аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3 та кінцевого строку їх сплати - змінити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти у розмірі 1/6 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, починаючи з 26 жовтня 2020 року, але не більше ніж досягнення ОСОБА_3 23-х річного віку.
В решті судове рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 Цивільного процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складений 29 березня 2021 року.

Головуючий                                                                                   О.М. Пономарьова

Судді                                                                                              С.А. Зайцева

                                                                                                        С.А. Попова