УХВАЛА
про відкриття касаційного провадження
26 січня 2021 року  
м. Київ
справа №560/4774/20
провадження №К/9901/2437/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 560/4774/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,
у с т а н о в и в:
В серпні 2020 року до Хмельницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:
- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в проведенні перерахунку пенсії;
- здійснити перерахунок пенсії в розмірі 76% від розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2016 згідно наданої ГУ ПФУ в Хмельницькій області довідки №48/121/49-2018 від 23.03.2018 за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Суму донарахованої доплати в розмірі 8 943,12 гривень додати до вже нарахованої суми заборгованості;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області здійснити нарахування та виплату за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 року заборгованості по виплаті пенсії розміром 186,31 гривень щомісяця, всього 2 235,78 гривень, що складала різницю між виплаченою та перерахованою підвищеною пенсією розміром 76% відповідних сум, а також нарахувати та виплатити з 01.01.2020 року по червень 2020 року включно недораховану заборгованість по виплаті пенсії розміром 372,63 гривень, всього за шість місяців 2 235,78 гривень, які повинні бути виплачені відповідно до постанов КМУ №103 та №1088. Виплату заборгованості в сумі 4 471,56 гривень здійснити однією сумою разом з виплатою щомісячної пенсії;
- виплачувати йому щомісяця заборгованість по виплаті пенсії згідно постанови КМУ №1088 починаючи з липня 2020 року в розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії ( 76% від розміру відповідного грошового забезпечення) та місячним розміром отриманої пенсії, яка складає 2 510,11 гривень до повної виплати заборгованості;
- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.
Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 28.10.2020, яке Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12.01.2021 залишив без змін, позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково, а саме:
А) Визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
Б) Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок та виплату загальною сумою перерахованої пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року;
В) У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.
Не погодившись з такими судовими рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції й ухвалити нове судове рішення про задоволення його позову повністю.
Дослідивши зміст касаційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України, у редакції, чинній з 08.02.2020) та частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд має передусім з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований (розрізнений) підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Спір у цій справі виник через дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії в розмірі 76% від розміру грошового забезпечення станом на 01.01.2016. І тому з огляду на те, що предметом спору є дії суб`єкта владних повноважень стосовно відмови у перерахунку пенсійного забезпечення позивачу, ця справа є справою незначної складності відповідно до вимог пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України.
Проте, скаржник у касаційній скарзі наводить аргументи, які можуть свідчити про порушення судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме те, що при винесенні оскаржуваних рішень, судами було враховано положення Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яка не встановлює грошове забезпечення поліцейських, згідно якого проводиться перерахунок пенсії для пенсіонерів міліції. Тобто судами першої та апеляційної інстанцій було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок і виплату позивачу пенсії на підставі норм законодавства, що регулюють пенсійне забезпечення військовослужбовців, а не поліцейських, хоч і скаржник є майором міліції. А також те, що судами взагалі не було досліджено питання протиправності проведення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області перерахунку пенсійного забезпечення позивача з розрахунку 70, а не 76 відсотків сум грошового забезпечення, встановленого йому при призначенні пенсії. 
У цьому контексті колегія суддів зважає на те, що частина третя статті 125 Конституції України визначає конституційно-правовий статус Верховного Суду як найвищого суду в системі судоустрою України.
Тобто переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (найбільш принципове) значення для суспільства та держави.
Отже, завдання Верховного Суду як найвищої судової установи в Україні - це насамперед сформувати обґрунтовану правову позицію стосовно застосування всіма судами у їхній процесуальній діяльності конкретної норми матеріального права, або дотримання норми процесуального права, що була неправильно використана судом, і в такий спосіб скерувати судову практику задля єдиного та правильного правозастосування (вказати напрям, у якому слід здійснювати реалізацію матеріальної чи, відповідно, використання процесуальної правової норми).
Навіть більше, забезпечення єдності судової практики є реалізацією принципу юридичної визначеності, що є одним із фундаментальних аспектів верховенства права, та який гарантує розумну передбачуваність судового рішення. Крім того, саме така діяльність Верховного Суду забезпечує дотримання принципу рівності всіх громадян перед законом, який втілюється способом однакового застосування судом тієї самої норми закону в однакових справах щодо різних осіб.
Одним з механізмів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики є можливість виняткового (екстраординарного) касаційного перегляду судових рішень, ухвалених у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), у тому разі, якщо суд касаційної інстанції з`ясує, що: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в рішенні суду першої інстанції та постанові суду апеляційної інстанції, дає підстави для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставами для відкриття касаційного провадження у справі, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, і Верховний Суд, як виняток, здійснить касаційний перегляд рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, ухвалених у цій справі.
Окрім того, скаржник у касаційній скарзі наводить аргументи, які можуть свідчити про порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
За вимогами частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, з-поміж іншого, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.
Підставою для відкриття касаційного провадження у цій справі є аргументи скаржника щодо неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права й наявність обставин, наведених у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Керуючись положеннями підпунктів «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, Верховний Суд
у х в а л и в:
1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.10.2020 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2021 у справі № 560/4774/20.
2. Витребувати з Хмельницького окружного адміністративного суду справу № 560/4774/20.
3. Надіслати особам, які беруть участь у справі, копії ухвали про відкриття касаційного провадження разом з копією касаційної скарги.
4. Установити десятиденний строк з моменту отримання учасниками справи цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу. Роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та долучених до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб