Справа № 158/1601/20 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/198/21  Категорія: 25 	  Доповідач: Матвійчук  Л. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
11 лютого 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Матвійчук Л. В.,
суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В., 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард» про стягнення страхового відшкодування за апеляційною скаргою відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард» на заочне рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року,

                                        В С Т А Н О В И В:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 22 лютого 2020 року між її дочкою ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Страхова компанія «Авангард» (далі - АТ «СК «Авангард») було укладено договір медичного страхування подорожуючих осіб AVT № 0051116 з 22 лютого 2020 року по 21 лютого 2021 року, покриття А, зона 1, кількість днів страхування: 90 днів. Згідно умов вказаного договору страховим ризиком є розлад здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, що становить: загрозу для її життя та здоров`я, що потребує невідкладної медичної допомоги; смерть застрахованої особи у зв`язку з гострим захворюванням або нещасним випадком.
Позивач вказувала, що 23 лютого 2020 року біля м. Міловіце (Польща) сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого застрахована особа, а саме її дочка ОСОБА_2 , отримала черепно-мозкову травму та для невідкладної стаціонарної допомоги, була поміщена у лікувальний заклад в м. Катовіце (Польща), у якому перебувала на лікуванні до 29 лютого 2020 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла.
Зазначала, що на лікування дочки та репатріацію тіла останньої до України вона понесла витрати у розмірі 136 000 грн 96 коп. 24 березня 2020 року звернулась до відповідача із заявою щодо виплати страхового відшкодування, проте останній їй відмовив, обґрунтовуючи це тим, що застрахована особа або у даному випадку її довірена особа невчасно повідомила страхову компанію про настання страхового випадку, що є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.
Ураховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просила суд стягнути на її користь з відповідача АТ «СК «Авангард» страхове відшкодування у розмірі 136 000 грн 96 коп. та понесені по справі судові витрати.
Заочним рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з АТ «СК «Авангард» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за договором медичного страхування подорожуючих осіб AVT № 0051116 від 22 лютого 2020 року у розмірі 136 000 грн 96 коп.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 11 грудня 2020 року заяву відповідача про перегляд вказаного заочного рішення суду залишено без задоволення.
В апеляційній скарзі відповідач АТ «СК «Авангард», покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом не було враховано тієї обставини, що застрахована особа чи її довіритель не повідомили про настання події у встановленому договором порядку, у встановлений термін, не було також надано повної та достовірної інформації щодо обставин настання страхового випадку, усіх фінансових документів, зокрема усіх чеків про сплату медичних послуг, що має істотне значення у визначенні причини, обставин та наслідків події. Крім того, відповідач зазначав, що страхувальником не було внесено одноразового страхового платежу на виконання умов договору страхування, який набирає чинності саме з моменту сплати у повному розмірі вказаного платежу. Тому вважає, що суд першої інстанції безпідставно частково задовольнив позов ОСОБА_1 .
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи.
За змістом ч. ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 11 лютого 2021 року - дата складення повного судового рішення.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем визнавався та не спростовувався факт звернення позивача ОСОБА_1 за отриманням страхового відшкодування, а також з того, що перешкоди зі сторони позивача відповідачу щодо отримання інформації про страховий випадок були відсутні, у зв`язку чим вважав, що відмова у виплаті страхового відшкодування є незаконною та стягнув на користь позивача з відповідача страхове відшкодування за договором медичного страхування подорожуючих осіб AVT № 0051116 від 22 лютого 2020 року у розмірі 136 000 грн 96 коп.
Такий висновок суду є правильний. 
Судом першої інстанції встановлено, що 22 лютого 2020 року між дочкою позивача ОСОБА_2 та АТ «СК «Авангард» було укладено договір медичного страхування подорожуючих осіб AVT № 0051116 з 22 лютого 2020 року по 21 лютого 2021 року, покриття А, зона 1, кількість днів страхування: 90 днів (а.с.10).
Згідно умов вказаного договору страховим ризиком є розлад здоров`я застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, що становить: загрозу для її життя та здоров`я, що потребує невідкладної медичної допомоги; смерть застрахованої особи у зв`язку з гострим захворюванням або нещасним випадком, що стверджується наявною копією умов страхування (а.с.11-22).
23 лютого 2020 року біля м. Міловіце (Польща) сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахована особа, а саме: дочка позивача ОСОБА_2 , отримала черепно-мозкову травму та для невідкладної стаціонарної допомоги, була поміщена у лікувальний заклад в м. Катовіце (Польща), у якому перебувала на лікуванні до 29 лютого 2020 року, а ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, що підтверджується випискою свідоцтва про смерть (польською мовою) з завіреним перекладом, довідкою (частина) призначеною для реєстрації смерті (польською мовою) з завіреним перекладом, результатами обстеження 87.030 голова основна КТ, 87.410 грудна клітка і середостінні-основна КТ, 87.034 череп-основна КТ (польською мовою) з завіреним перекладом, результатами обстеження 87.033 ангіо-кт мозкових артерій (польською мовою) з завіреним перекладом (а.с.25-36).
Факт настання 23 лютого 2020 року події, яка відноситься до страхових ризиків, а саме дорожньо-транспортної пригоди біля м. Міловіце (Польща) у яку потрапила застрахована особа, а саме донька позивача ОСОБА_2 , підтверджується списком речей, виявлених при ОСОБА_3 , учасниці ДТП, що сталась на 355,4 км. автостради у напрямку Катовіце 23 лютого 2020 року близько 06 год. 20 хв. (польською мовою) з завіреним перекладом, постановою про закриття слідства від 30 березня 2020 року (польською мовою) з завіреним перекладом, обвинувальним актом від 30 березня 2020 року (польською мовою) з завіреним перекладом (а.с.23-24, 37-44).
З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_2 перебувала 6 діб у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії у м. Катовіце, що вартувало – 10 800 польських злотих, ліки – 1 128, 43 польських злотих, консультація – 100 польських злотих, діагностичні дослідження – 1 740 польських злотих, лабораторні дослідження – 739 польських злотих, ЕКГ – 30 польських злотих, що стверджується фактурою № /03003/2020/L від 29 лютого 2020 року, що станом на 29 лютого 2020 року складало 6,2426 грн. за 1 злотий, загальна сума становить 93 872 грн 66 коп. (а.с.47-52).
Крім того, ОСОБА_1 понесла витрати на репатрацію тіла доньки до України, що відповідно до фактури FS/20/3/21 (а.с.45-46), вартувало 1 500 євро, що станом на 13 березня 2020 року у відповідності до курсу НБУ на день сплати 1 Євро – 29,0540 грн, та становить 43 581 грн, що підтверджується копією квитанції про оплату витрат на репатріацію тіла від 13 березня 2020 року (а.с.53).
24 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування за проведення лікування та репатріацію тіла для відшкодування їй завданих витрат та просила здійснити виплату на її картковий рахунок (а.с.54).
Як вбачається з відповіді АТ «СК «Авангард», останнє відмовило у задоволенні заяви позивача у страховій виплаті у зв`язку із порушенням умов договору страхування, а саме п. 8.2. розділу 8 договору (а.с.55-56).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно із ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За ст. 998 ЦК України страхових зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений законом.
Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону України «Про страхування»).
Згідно із пп. 3.3. п. 3 умов страхування подорожуючих за кордон за правилами добровільного страхування медичних витрат страховим випадком є здійснення застрахованою особою медичних витрат за межами України з оплати вартості медико-санітарної допомоги та іншої допомоги у зв`язку із гострим захворюванням застрахованої особи внаслідок нещасного випадку, смертю застрахованої особи внаслідок гострого захворювання або нещасного випадку, що сталось під час подорожі (поїздки) застрахованої особи, внаслідок чого виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату.
Пунктом 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.
Відповідно до пп. 9.2. п. 9 умов страхування подорожуючих за кордон за правилами добровільного страхування медичних витрат для здійснення страховиком страхової виплати у разі смерті застрахованої особи, третя особа, яка сплатила витрати на репатріацію тіла застрахованої особи, повинна подати страхову заяву про страхову подію і оригінали документів.
Несвоєчасне повідомлення страхувальником страховика без поважних на те причин про настання страхового випадку або надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.
Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26 березня 2018 року у справі № 916/4613/15.
Статтею ст. 20 Закону України «Про страхування» визначено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.
Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Встановивши, що відповідачем визнається та не спростовується факт звернення позивача за отриманням страхового відшкодування, а також отримання інформації про страховий випадок, суд першої інстанції правильно вважав, що відмова у виплаті страхового відшкодування з підстав, що викладені у листі-відмові АТ «СК «Авангард» від 21 травня 2020 року № 148 є такою, що не ґрунтується на законі, у зв`язку з чим дійшов обґрунтованого висновку, що з АТ «СК «Авангард» необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 136 000 грн 96 коп.
Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про часткове задоволення позову ОСОБА_1 відповідає вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги відповідача АТ «СК «Авангард» про те, що ухвалене судом рішення є незаконним і підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції не врахував тієї обставини, що страхувальником не було внесено одноразового страхового платежу на виконання умов договору страхування, який набирає чинності саме з моменту сплати у повному розмірі вказаного платежу, колегією суддів до уваги не приймаються. До апеляційної скарги відповідач додав виписку надходження коштів на банківський рахунок страхової компанії за період з 18 лютого 2020 року по 23 лютого 2020 року.
Однак, у матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про відсутність можливості надати відповідні докази, будь-яких письмових звернень до суду із зазначенням доказів, які бажає долучити сторона відповідача із зазначенням об`єктивних причин неможливості їх подання, матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Частиною 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З огляду на зазначені положення цивільного процесуального закону, колегією суддів не приймаються до уваги докази, надані відповідачем на стадії апеляційного перегляду справи.
Крім того, наявність у матеріалах справи страхового полісу, підписаного сторонами та завіреного печаткою самого відповідача, свідчить про те, що даний договір був укладений на одну поїздку, розмір страхової суми на особу 30 000 євро, франшиза 50 євро, сума сплаченого страхового платежу 150 (грн чи євро, не ясно). 
Слід також зазначити, що обставини щодо не укладення сторонами вказаного договору страхування  не були предметом дослідження судом першої інстанції, оскільки заперечуючи позовні вимоги відповідач не покликався на такі обставини, із зустрічними позовними вимогами до суду не звертався.
Отже, наведені відповідачем в апеляційній скарзі доводи щодо невідповідності рішення суду першої інстанції фактичним обставинам справи, порушення ним норм матеріального права, не спростовують правильних висновків суду, а є власним суб`єктивним тлумаченням норм права та обставин справи відповідачем і не впливають на законність оскаржуваного рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.
Керуючись ст. ст. 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Страхова компанія «Авангард» залишити без задоволення.
Заочне рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 жовтня 2020 року в даній справі залишити без змін.  
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: