ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року	Львів	Справа № 2-а-1496/11 пров. № А/857/4012/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                          Ільчишин Н.В., 
суддів                                                             Коваля Р.Й., Гуляка В.В.,
за участі секретаря судового засідання      Стельмаха П.П.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року про закриття провадження (головуючої судді Пастернак І.А. ухвалену у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківськ о 11 год. 32 хв.) у справі № 2-а-1496/11 провадження №2-а/344/38/19 за позовом ОСОБА_2 до Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Фермерське господарство «Нива» про визнання незаконним та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 12.08.2020 звернулося в суд з позовом до Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача фермерське господарство «Нива», з урахуванням уточнюючої позовної заяви просив визнати незаконними та скасувати рішення 2-ї сесії 6-го демократичного скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 16.12.2010 «Про затвердження акту земельної комісії» та 3-ї сесії 6-го демократичного скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 17.01.2011 року «Про призупинення рішень Угринівської сільської ради».
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року провадження у вказаній справі закрито.
Не погодившись з ухвалою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка мотивована тим, що вона постановлена з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду для продовження розгляду. Вказує, що судом першої інстанції не виконано вказівки Вищого адміністративного суду України викладені в ухвалі від 10.12.2015, тобто чи скасовані рішення сесії, є актами одноразового застосування і чи вичерпують свою дію фактом виконання, так як в матеріалах справи відсутні копії рішень Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 27.12.2007, 25.12.2008, 24.12.2009 і вказаних рішень витребувано не було.
Представником третьої особи 02.12.2019, подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі № 2-а-1496/11 – закрито.
Постановою Верховного Суду від 04.02.2021 касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №2-а-1496/11 задоволено частково. Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.12.2019 у справі №2-а-1496/11 скасовано, а справу направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.02.2021 прийнято справу №2-а-1496/11 до свого провадження та призначено до розгляду.
15.03.2021 ОСОБА_2 подав до апеляційного суду заяву в якій підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив слухати справу без його участі.
15.03.2021 ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву в якій підтримав апеляційну скаргу та просив слухати справу без його участі через стан здоров`я.
15.03.2021 фермерське господарство «Нива» подало до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін та розгляд апеляційної скарги проводити без його участі.
Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає судовому розгляду. 
Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
В порядку статті 230 КАС України секретарем судового засідання забезпечено ведення протоколу судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні в справі матеріали, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, на основі наявних у справі доказів, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (з урахуванням уточнення позовних вимог) про визнання незаконними та скасування рішень Угринівської сільської ради від 16 грудня 2010 року «Про затвердження акту земельної комісії» та від 17 січня 2011 року «Про призупинення рішень Угринівської сільської ради».
Оскаржуваними рішеннями від 16 грудня 2010 року та від 17 січня 2011 року, Угринівська сільська рада скасувала свої рішення від 22 лютого 2005 року, від 26 травня 2005 року, від 20 липня 2007 року та призупинила дію рішень від 26 травня 2005 року, від 20 липня 2007 року, від 27 грудня 2007 року, 25 грудня 2008 року та від 24 грудня 2009 року.
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Угринівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області оскаржила їх в касаційному порядку.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015, касаційну скаргу Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області задовольнено частково. Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов`язки, не належить до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер.
Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Реалізація порушеного чи оспорюваного права відбувається шляхом пред`явлення позову у формі позовної заяви до суду першої інстанції.
Частиною 1 статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.
Згідно частини 3 статті 19 КАС України адміністративні суди не розглядають позовні вимоги, які є похідними від вимог у приватно-правовому спорі і заявлені разом з ними, якщо цей спір підлягає розгляду в порядку іншого, ніж адміністративне, судочинства і знаходиться на розгляді відповідного суду.
Згідно частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.
Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 816/421/17, від 20 вересня 2018 року у справі № 813/1076/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 813/3685/14.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що у січні 2011 року ОСОБА_2 пред`явив позов до Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області (з урахуванням уточнення позовних вимог) про визнання незаконними та скасування рішення 2-ї сесії 6-го демократичного скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 16.12.2010 «Про затвердження акту земельної комісії» та 3-ї сесії 6-го демократичного скликання Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області від 17.01.2011 року «Про призупинення рішень Угринівської сільської ради».
Оскаржуваними рішеннями від 16 грудня 2010 року та від 17 січня 2011 року, Угринівська сільська рада скасувала свої рішення від 22 лютого 2005 року, від 26 травня 2005 року, від 20 липня 2007 року та призупинила дію рішень від 26 травня 2005 року, від 20 липня 2007 року, від 27 грудня 2007 року, 25 грудня 2008 року та від 24 грудня 2009 року.
Постановою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2012 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року, позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, Угринівська сільська рада Тисменицького району Івано-Франківської області оскаржила їх в касаційному порядку.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015, касаційну скаргу Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області задоволено частково. Постанову Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 08 лютого 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 березня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
У вказаній ухвалі суд касаційної інстанції зазначив, що скасовуючи рішення від 16 грудня 2010 року «Про затвердження акту земельної комісії» та від 17 січня 2011 року «Про призупинення рішень Угринівської сільської ради», суд першої інстанції не дослідив рішення Угринівської сільської ради від 27 грудня 2007 року, від 25 грудня 2008 року та від 24 грудня 2009 року на предмет порушення прав позивача, чи є вони актами одноразового застосування і чи вичерпують свою дію фактом виконання, так як в матеріалах справи відсутні копії рішень Угринівської сільської ради від 27 грудня 2007 року, від 25 грудня 2008 року та від 24 грудня 2009 року. Також, суд першої інстанції не дослідив, чи отримав позивач державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,08 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку на масиві «За малинівкою» в с. Угринів Тисменицького району на підставі скасованих рішень Угринівської сільської ради. Крім цього, вказав, що від встановлення цих обставин залежить правильність вирішення справи по суті.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що закриваючи провадження у вказаній справі, суд першої інстанції не виконав вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про закриття провадження у цій справі є передчасним, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, оскільки суд не дослідив, зокрема: рішення Угринівської сільської ради від 27 грудня 2007 року, від 25 грудня 2008 року та від 24 грудня 2009 року на предмет порушення прав позивача, чи є вони актами одноразового застосування і чи вичерпують свою дію фактом виконання; не витребував вказані рішення сільської ради; чи наявні в позивача правовстановлюючі документи на право власності земельною ділянкою площею 0,08 га. для будівництва та обслуговування житлового будинку на масиві «За малинівкою» в с. Угринів Тисменицького району Івано-Франківської області.
Згідно із частиною 3 статті 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при закритті провадження у цій справі допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, що відповідно до приписів статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції у апеляційного суду немає.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 317, 320, 321, 322, 328 КАС України, суд,-
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 жовтня 2019 року про закриття провадження у справі № 2-а-1496/11 провадження №2-а/344/38/19 – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

                  Головуючий суддя                                        Н.В. Ільчишин

                  Судді                                                              Р.Й. Коваль

                                                                                          В.В. Гуляк
Повний текст постанови складено 29.03.2021