УХВАЛА

17 березня 2021 року 
м. Київ
справа №  200/8268/20-а
адміністративне провадження № К/9901/3534/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Хохуляка В.В.,
суддів: Бившевої Л.І.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №200/268/20-а за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області звернулось до адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 52628,98грн.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року залишеною без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, позовну заяву повернуто.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області 29 січня            2021 року звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення строку на касаційне оскарження до Верховного Суду.

В обґрунтування поважності пропуску строку відповідач вказує на те, що копію постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року отримано представником лише 30 грудня 2020 року.

На підтвердження наведених обставин заявником надано копію поштового конверта, в якому судом апеляційної інстанції (згідно з відтиском поштового штемпелю) надіслано на адресу позивача копію оскаржуваної постанови.

Згідно інформації розміщеної на офіційному сайті Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» (www.ukrposhta.com) відправлення за номером 8430110332886, яким направлено заявнику копію постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року, надіслано судом                 28 грудня 2020 року та вручено адресату 30 грудня 2020 року.

Таким чином, наведені позивачем обставини щодо несвоєчасного отримання копії постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року підтверджуються належними доказами.

Враховуючи викладене, а також положення частини другої статті 329 КАС України, згідно з якою учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, суд вважає, що підстави пропуску позивачем строку на касаційне оскарження є поважними, у зв`язку з чим такий строк підлягає поновленню.

Ухвалою Верховного Суду від 22 лютого 2021 року витребувано справу №200/8268/20-а з Донецького окружного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

10 березня 2021 року адміністративна справа №200/8268/20-а надійшла на адресу Верховного Суду.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що скаржник надав доказ направлення відповідачу позовної заяви з додатками рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але суд не надав оцінки наданому доказу. Крім того, повертаючи позовну заяву з додатками суд відмовив в розгляді спору, адже при повторному зверненні до суду з зазначеним позовом позовну заяву було б повернуто, а конкретної дати виходу із правового статусу тимчасово окупованої території міста Донецьк скаржнику не відомо.

Також, позивач зазначає, що на сьогодні відсутній порядок надіслання копії позовної заяви та доданих документів відповідачу на виконання частини другої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо місце реєстрації особи є на тимчасово окупованій території.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою судом з`ясовані такі обставини.

Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулось до адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем не виконано вимогу частини другої статті 161 КАС України, а саме, не додано до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії позовної заяви та доданих до неї документів на адресу відповідача.

30 вересня 2020 року на адресу Донецького окружного адміністративного суду від Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області надійшло клопотання в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що місто Донецьк входить до переліку населених пунктів Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та Акціонерне товариство «Укрпошта» не здійснює пересилання з моменту подання зазначеного позову та до теперішнього часу. Таким чином, податковий орган позбавлений реальної можливості направлення на адресу реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) позовної заяви та доданих до неї документів. При цьому, позивач, посилаючись на частини дев`яту та десяту статті 28 Цивільно-процесуального кодексу України та аналогію права вважає можливим направлення позовної заяви та додатків до неї за адресою місцезнаходження майна. Позивачем здійснено направлення позовної заяви з додатками на адресу: проспект Карла Маркса, 51, місто Дніпро, Дніпропетровська область, 49000.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області повернуто заявнику, оскільки суб`єктом владних повноважень при поданні адміністративного позову не виконано вимоги процесуального законодавства, щодо надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Повертаючи позовну заяву суд першої інстанції виходив з того, що посилання Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на частини дев`яту та десяту статті 28 Цивільно-процесуального кодексу України є неприйнятним, оскільки стаття 28 Цивільно-процесуального кодексу України регулює та визначає процесуальні питання під час розгляду справи, а саме: підсудність справ за вибором позивача, які розглядаються саме за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а тому зазначені норми не можуть бути застосовані до адміністративного процесуального законодавства.

Відповідно до частини першої статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції Головне управління Державної податкової служби у Донецькій області звернулось до Першого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області залишено без руху на підставі частини другої статті 298 КАС України (у зв`язку з несплатою судового збору) та встановлено десятиденний термін з моменту отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків апеляційної скарги.

У встановлений судом строк скаржником скаржник усунув недоліки апеляційної скарги.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі №200/8268/20-а.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2020 року справу призначено до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року відмолено в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року залишено без змін.

Відмовляючи в задоволенні апеляційної скарги та залишаючи оскаржуване рішення без змін, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позивачем при подачі позову не виконано вимогу процесуального законодавства щодо надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки застосування аналогії права до процесуального законодавства не можливе, адже Кодекс адміністративного судочинства України та Цивільно-процесуальний кодекс України регулюють різні права та визначають різні юрисдикції.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Статтею 1 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Таким чином, суд під час розгляду справи здійснює судочинство відповідно до норм, які встановлені саме Кодексом адміністративного судочинства України, а не будь-яким іншим процесуальним кодексом, зокрема Цивільно-процесуальним кодексом України, на який посилається Головне управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області.

Статтею 1 Цивільно-процесуального кодексу України визначено призначення Цивільного процесуального кодексу України, а саме: Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Згідно частини першої статті 19 Цивільно-процесуального кодексу України до юрисдикції загальних судів відносяться справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Колегія суддів наголошує, що зазначений адміністративний позов не відноситься до справ, які розглядаються за правилами Цивільного процесуального кодексу України, а отже не може буди застосовано Цивільно-процесуальне законодавство до зазначеного адміністративного позову, а тим більше аналогія процесу, оскільки процесуальні питання регулюються виключно процесуальними кодексами.

Застосування, в даному випадку частини дев`ятої та десятої статті 28 Цивільно-процесуального кодексу України є неприйнятними, оскільки стаття 28 Цивільно-процесуального кодексу України регулює та визначає процесуальні питання під час розгляду справи, а саме: підсудність справ за вибором позивача, які розглядаються саме за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Підсудність - це розмежування повноважень судів щодо розгляду справ. Визначити підсудність означає вказати, який суд буде розглядати дану справу.

Таким чином зазначені норми не можуть бути застосовані до адміністративного процесуального законодавства.

Крім того, колегія суддів зазначає, що частиною другою статті 161 КАС України встановлено, що суб`єкт владних повноважень при поданні адміністративного позову зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надіслання рекомендованим листом з повідомленням про вручення іншим учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси, копії позовної заяви та доданих до неї документів. Зазначена процесуальна норма є імперативною та не може бути трактована по іншому.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що на сьогодні відсутній порядок надіслання копії позовної заяви та доданих документів відповідачу на виконання частини другої статті 161 КАС України, якщо місце реєстрації особи є на тимчасово окупованій території.

Варто зазначити, що на сьогодні немає необхідності розроблення спеціального порядку надіслання копії позовної заяви та доданих документів відповідачу на виконання частини другої статті 161 КАС України, оскільки позивачу достатньо було звернутися до відділення поштового зв`язку та здійснити відправлення поштового відправлення на адресу реєстрації відповідача ( АДРЕСА_1 ). В свою чергу поштове відділення зобов`язане зреагувати на неможливість виконання такого пересилання відповідним документом.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про повернення позовної заяви та доданих до неї документів позивачеві.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Керуючись пунктом 5 частини першої та частиною другої статті 333 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року у справі №200/268/20-а за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова