ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1235/21 Справа № 215/2562/17 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лиходєдов А. В. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справах:
головуючого - судді: Барильської А.П.,
суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами,  апеляційну скаргу  ОСОБА_2  на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 року, яке постановлено суддею Лиходєдовим А.В. в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст рішення суду складено 13 жовтня 2020 року , -
В С Т А Н О В И В:
В червні 2017 року позивач звернулась з позовом до ОСОБА_2 , третя особа – ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач є донькою відповідача  ОСОБА_2 . На час звернення до суду донька продовжує навчання на першому курсі Національного університету «Одеська юридична академія», форма навчання денна, на контрактній основі та термін її навчання становить з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року. Навчання за денною формою перешкоджає доньці самостійно отримувати прибутки, в зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, яку частково надає її матір, третя особа по справі, а саме сплачує за навчання та гуртожиток. Відповідач працює в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», майстром дільниці, але матеріальної допомоги їй не надає.
Тому позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки, з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, на період її навчання в Національному університету «Одеська юридична академія», тобто до 30 червня 2020 року.
Рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 рокупозовні вимоги позивача задоволено.
Стягнуто на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на її утримання як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 08 червня 2017 року до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2020 року.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн.
Рішення в у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. 
В апеляційній скарзі та доповнень до неї відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що з нього стягуються аліменти на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання у розмірі 15% згідно його заяви про утримання з заробітної плати відповідача.
На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що відповідач, починаючи з 08 серпня 2016 року по 18 лютого 2020 року сплачував за навчання позивача в Національному університеті «Одеська юридична академія», кожного року по 6 400 гривень.
Крім того відповідач зазначає про те, що ним було сплачено за гуртожиток, в якому позивач мешкала на період навчання на суму 4250 гривень.
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивач є донькою ОСОБА_2 (а.с. 3).
Згідно довідки Національного університету «Одеська юридична академія» від 23 травня 2017 року, ОСОБА_1 є студенткою першого курсу факультету журналістики, денної форми навчання, термін закінчення її навчання у червні 2020 року (а.с. 4).
Згідно п. 2.3 індивідуального договору №2016-О-004964 про підготовку фахівця, укладеного між Національним університетом «Одеська юридична академія» та ОСОБА_4 від 15 серпня 2016 року, плата освітніх послуг за кожний рік навчання становить 12 800 гривень (а.с. 5).
Відповідно до квитанції Національного університету «Одеська юридична академія» від 30 серпня 2017 року, позивач ОСОБА_1 сплатила за проживання в гуртожитку за період з 01 вересня 2017 року по 31 серпня 2018 року 4000 грн. (а.с. 161).
Відповідно до довідки про заробітну плату і доходи, виданої ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 03 січня 2018 року, відповідач ОСОБА_2 працює на підприємстві на посаді начальника дільниці шахти «Гвардійська», та за період з січня 2017 року по грудень 2017 року загальна сума доходів становить 132 185,85 гривень (а.с. 53).
Відповідно до заяви відповідача ОСОБА_2 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 17 січня 2017 року, з його заробітної плати утримується аліменти в розмірі 15% на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років (а.с. 48).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 08 серпня 2016 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за перший курс (а.с. 50).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 10 січня 2017 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за перший курс (а.с. 51).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 01 вересня 2017 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за другий курс (а.с. 52).
Стягуючи з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_5 на період навчання з 08 червня 2017 року по 30 червня 2020 року у розмірі 1/4 частин, щомісяця, з усіх видів заробітку, (доходу) відповідача, суд першої інстанції керувався вимогами ст.ст. 182, 199, 200 СК України та виходив з того, що позивач ОСОБА_1 у зв`язку із продовженням навчання, потребує матеріальної допомоги, а відповідач має матеріальну можливість її надавати, при цьому суд враховував, що відповідач офіційно працевлаштований, сімейний стан та стан його здоров`я відповідача.
Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
У відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 62 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є Конституційної гарантією (ст. 129 Конституції України), що передбачено і ст. 12 ЦПК України.
На суд покладається обов`язок розгляду цивільної справи в межах заявлених сторонами вимог на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи; ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 95 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання позивач посилалася на те,  що навчання за денною формою перешкоджає доньці самостійно отримувати прибутки, в зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги, яку частково надає її матір, а саме сплачує за навчання та гуртожиток. Відповідач працює в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», майстром дільниці, але матеріальної допомоги їй не надає.
Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповіднодо заяви відповідача ОСОБА_2 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 17 січня 2017 року, з його заробітної плати утримується аліменти в розмірі 15% на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання до досягнення нею 23 років (а.с. 48).
Згідно довідки про доходи від 16 жовтня 2020 року, виданої ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» відповідач ОСОБА_2 за 2017 рік сплатив аліменти у розмірі 24 294,65 грн., за 2018 рік у розмірі 30 863,90 грн., за 2019 рік у розмірі 40 954,57 грн., за період з лютого 2020 року по червень 2020 року у розмірі 19 283,82 гривень (а.с. 206 - 209).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 08 серпня 2016 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за перший курс (а.с. 50).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 10 січня 2017 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за перший курс (а.с. 51).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 01 вересня 2017 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за другий курс (а.с. 52).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 20 серпня 2018 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за третій курс (а.с. 210).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 16 вересня 2019 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за четвертий курс (а.с. 210).
Згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк», відповідач ОСОБА_2 19 лютого 2020 року сплатив 6 400 гривень за навчання позивача ОСОБА_1 в Національному університеті «Одеська юридична академія» за четвертий курс (а.с. 210).
Відповіднодо заяви відповідача ОСОБА_2 до ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» від 30 червня 2020 року, припинено відрахування з його заробітної плати виплат аліментів на користь третьої особи ОСОБА_3 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1 у зв`язку з закінченням її навчанням (а.с. 205).
Згідно квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 24 лютого 2020 року, відповідач сплатив Національному університету «Одеська юридична академія» 4 250 гривень за проживання позивача ОСОБА_1 в гуртожитку (а.с. 213).
За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскільки відповідач не ухилявся від своїх обов`язків, відповідно доч. 1 ст. 199 СК України, сплачував аліменти у розмірі 15% на користь позивача ОСОБА_1 на період її навчання, а саме з 08 серпня 2016 року по 30 червня 2020 року, сплачував половину коштів за навчання позивача у період з 08 серпня 2016 року по 19 лютого 2020 року та за проживання позивача ОСОБА_1  в гуртожитку на період її навчання, тому обставини, які б були підставою для стягнення з відповідача на користь  ОСОБА_1 , аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини його доходу, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2016 року до закінчення навчання, тобто по 30 червня 2020 року на думку колегії судів, відсутні.
При цьому, посилання позивача на те, що відповідач ОСОБА_2 , працює в ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», майстром дільниці, але матеріальної допомоги їй не надає, спростовуються матеріалами справи та належними і допустими доказами. 
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при вирішенні спору неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвели до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення по справі про відмову у задоволенні позову.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення на підставі ч. 1 ст. 376 ЦПК України про відмову у задоволенні позовних вимог. 
Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2  – задовольнити.
Рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 вересня 2020 рокускасувати та ухвалити нове рішення.
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.

Головуючий:    

Судді: