ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 820/4475/18
адміністративне провадження № К/9901/20830/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів Кравчука В.М., Стародуба О.П.,

розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою   ОСОБА_1 
на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді - Бабаєва А.І., суддів Бідонька А.В., Єгупенка В.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019 (колегія суддів у складі головуючого судді Донець Л.О., суддів Калитки О.М., Жигилія С.П.)
у справі № 820/4475/18 
за адміністративним позовом ОСОБА_1 
до Управління Пенсійного фонду України в Московському районі міста Харкова 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
I. РУХ СПРАВИ
1.  ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення від 28.03.2018 №163496/123 Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова "Про відмову в перерахунку пенсії";
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова провести з 01.10.2017 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
2. Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2018, відмовлено у задоволенні позову. 
3. Позивач звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 по справі №820/4475/18 за виключними обставинами та просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 по справі №820/4475/18 і прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
4. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.06.2019, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2019, у задоволенні заявлених вимог відмовлено.
5. Вважаючи зазначені судові рішення такими, що постановлені з порушення вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить скасувати зазначені ухвалу та постанову судів попередніх інстанцій.
II. ЗМІСТ ЗАЯВИ ПОЗИВАЧА
6. Позивач звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2018 по справі №820/4475/18 за виключними обставинами 
7. Обґрунтовуючи заяву позивач зазначав, що рішенням Конституційного Суду України, яке ухвалене 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення "дійсної строкової", яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.
8. Оскільки саме визнана неконституційною норма була підставою для відмови позивачу у задоволенні його позову, останній вважає, що в цьому випадку існують виключні обставини, передбачені статтею 361 КАС України.
III. ОЦІНКА CУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9. Відмовляючи у задоволенні заяви, суди зазначили, що у цьому випадку спірне рішення не може вважатись невиконаним в контексті приписів пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили і яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання. Суди також зазначили, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не впливає на спірні правовідносини, які виникли до прийняття зазначеного рішення.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
10. Позивач у своїй касаційній скарзі наголошує, що висновок суду апеляційної інстанції про те, що рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) не впливає на спірні правовідносини є абсолютно безпідставним і прямо суперечить нормам статті 361 КАС України.
11. Окремо звертає увагу, що в цьому випадку дотримані всі обставини, визначені статтею 361 КАС України як підстави для перегляду рішення за виключними обставинами.
V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
12. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходить з наступного.
13. Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
14. Верховний Суд у постанові від 19.02.2021 (справа № 808/1628/18, розглянута у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду) сформував правовий висновок щодо практичного застосування положень зазначеної норми КАС України.
15. Так, Суд зазначив: 
«…положення пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України містять імперативний припис, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки за умови, якщо таке рішення суду ще не виконане.
Слід звернути увагу, що словосполучення "ще не виконане", яке вживається у пункті 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачає множинного тлумачення або множинного його розуміння, а також "розширеного тлумачення" про яке зазначено в ухвалі Верховного Суду від 14 травня 2020 року, якою справу №808/1628/18 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду. Вказана процесуальна норма має імперативний характер, є чіткою та не може бути застосована інакше ніж це передбачено процесуальним законодавством».
Окремо Суд зазначив: «…не може вважатись невиконаним, в розумінні положень пункту 1 частини п`ятої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду, що набрало законної сили та яким у задоволенні позову відмовлено, оскільки таке рішення не передбачає примусового його виконання».
16. Колегія суддів бере до уваги, що справу на розгляд об`єднаної палати було передано колегією суддів, яка розглядає цю справу; що саме об`єднана палата вирішує питання застосування норми права у разі наміру відступити від висновків суду у складі інших колегій суддів; що Велика Палата Верховного Суду не вбачала                                          виключної правової проблеми у застосуванні пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України (ухвала від 25.03.2020 у справі № 808/1628/18).
17. Зважаючи на вищенаведене, Суд не знаходить підстав для не врахування правового висновку об`єднаної палати у справі, що розглядається.
18. Колегія суддів звертає увагу, що позивач у цій справі просить переглянути за виключними обставинами в порядку статті 361 КАС України судове рішення, яким йому у задоволенні позову відмовлено. З огляду на наведений вище правовий висновок підстави для задоволення заяви позивача в цьому випадку відсутні. 
19. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень і погоджується з висновком суду апеляційної інстанції.
20. Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
21. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 341, 343, 356 КАС України, Суд -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05 червня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 08 липня 2019 року у справі №820/4475/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                    В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                    О.П. Стародуб