Справа № 461/3021/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М. 
Провадження № 33/811/1622/20                 Доповідач в 2-й інстанції: Стельмах І. О. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді – Стельмаха І.О.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника – адвоката Дмитрович Н.В.,
представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України про порушення митних правил за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року 

                                                                ОСОБА_1 , 
 
                                                                ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
 
                                                               який проживає за адресою: 
 
                                                                         АДРЕСА_1 ,

 
визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 339632 грн 95 коп.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420 грн 40 коп. судового збору.
Згідно з постановою судді, 28.10.2019 близько 10 год 29 хв. митним постом «Смільниця» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск в напрямку «виїзд з України» автомобіля марки «AUDI A6», VIN НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; паспорт № НОМЕР_3 ). Транспортний засіб переміщувався смугою руху «зелений коридор». Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст.366 Митного кодексу України, громадянин самостійно обирає відповідний канал ("зелений коридор" або "червоний коридор") для проходження митного контролю за двоканальною системою. Обрання "зеленого коридору" вважається заявою громадянина про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території та свідчить про факти, що мають юридичне значення. Митними органами Республіки Польща листом №0201-IGM.541.1995.2019.4.RLM від 29.01.2020 (лист ДМСУ № 20-01/20-02-01/7.4/214 від 24.02.2020 (вх. Галицької митниці Держмитслужби № 7859/4-20 від 24.02.2020 )) повідомлено, що 28.10.2019 у пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» в панелі приборів транспортного засобу марки «AUDI», р/н НОМЕР_2 , було виявлено 8,66 кг каміння бурштину загальною вартістю 51960 злотих. Виявлені товари переміщувалися громадянином України ОСОБА_2 , відносно якого митними органами Республіки Польща запроваджено справу за замах на контрабанду бурштину. До листа митними органами суміжної сторони додано фотоматеріали, які підтверджують даний факт. З огляду на викладене, громадянин України ОСОБА_1 28.10.2019 перемістив через митний кордон України товар «каміння бурштину» загальною вагою 8,66 кг та загальною вартістю 51960 злотих (за курсом НБУ станом на 28.10.2019 становить 339 632,95 грн), які знаходилися в панелі приборів транспортного засобу марки «AUDI», р/н НОМЕР_2 .
Таким чином, ОСОБА_1 перемістив через митний кордон України товари з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених частиною 1 ст. 483 Митного Кодексу України. 
На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить, постанову суді скасувати, закрити проваджену справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом порушено вимоги ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП. 
Не погоджується, з тим, що суд прийняв до уваги лист №0201-ЮМ.541.1995.2019.4-R.LM від 29.01.2020 (лист ДМСУ № 20-01/20-02-01/7.4/214 від 24.02.2020 року (вх. Галицької митниці Держмитслужби № 7859/4-20 від 24.02.2020 року)), із засвідченим перекладом на українську мову, з якого вбачається, що загальна вартість вилученого бурштину вагою 8,66 кг становить 51960,00 польських злотих, що еквівалентно, згідно курсу НБУ станом на 28.10.2019 - 339 632 грн 95 коп. 
Звертає увагу на те, що доказами вчинення правопорушення ОСОБА_1 суд зазначає протокол, не зазначивши ким складено цей протокол; у протоколі зазначено, що ОСОБА_1 , було здійснено переміщення бурштину в кількості 8,66 кг, до протоколу не долучено висновку спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень. Вилучені зразки не ідентифіковано як дорогоцінне каміння; вартість дорогоцінного каміння визначена польською стороною відповідно до вартості встановленої на території Польщі, вартість дорогоцінного каміння на території України є іншою, однак суд не встановив дійсну вартість вилученого товару;        суд притягнув до відповідальності ОСОБА_1 після закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ч. 2 ст. 467 МК України. 
Адміністративне правопорушення було вчинене ОСОБА_1 28.10.2019, виявлено 19.03.2020, тобто на момент розгляду справи судом 20.10.2020, закінчились строки визначенні ч. 2 ст. 467 МК України. Також зазначає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а докази враховані судом не є достатніми для доведення вини ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_1 , захисник Дмитрович Н.В. апеляційну скаргу підтримали, покликаючись на викладені в ній мотиви, просять постанову судді скасувати, а справу закрити. Захисник Дмитрович Н.В. зазначила, що ОСОБА_1 , вироком Республіки Польщі визнаний винним за дане правопорушення, тому не може нести адміністративної відповідальності в Україні. 
Представник Галицької митниці Дунас М.О. постанову судді вважає законною та обґрунтованою, просить судове рішення залишити без змін.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , виступ захисника Дмитрович Н.В. на підтримку апеляційної скарги, представника Галицької митниці Дунаса М.О., дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а провадження в справі про порушення митних правил закрити з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, ст. 486 МК України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При розгляді справи про порушення митних правил в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, яка вплинула на правильність прийняття рішення, а викладені у постанові судді висновки про наявність підстав для застосування адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, є необґрунтованими і не відповідають фактичним обставинам справи.   
В суді апеляційної інстанції захисником Дмитрович Н.В. було долучено копію вироку суду Республіки Польща від 14 лютого 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_3 визнано винним у тому, що він 28 жовтня 2019 року перевозив з України до Польщі через прикордонний перехід у с. Коростенко, Підкарпатське воєводство, не виконавши митного зобов`язання, що полягає у пред`явленні митному органу та оформленню митної декларації, товар у кількості 8,66 кг обробленого бурштину у вигляді кульок загальною вартістю 51960 польських злотих, що призвело до зменшення митних зборів на суму 1143 польських злотих та ПДВ на суму 12214 польських злотих. ОСОБА_3 засуджено до сплати штрафу у розмірі 28 (двадцять вісім) щоденних ставок, встановлюючи розмір однієї денної ставки в сумі 250 (двісті п`ятдесят) польських злотих.
Як вбачається з матеріалів справи протокол про порушення митних правил №0878/20900/20 складено органом митниці від 19.03.2020, тобто після постановлено вироку Республікою Польщі.
Тобто Львівська митниця ДФС, обмежилась лише отриманою інформацією митного органу Республіки Польща про те, що 28.10.2019 у пункті пропуску «Смільниця-Кросценко» в панелі приборів транспортного засобу марки «AUDI», р/н НОМЕР_2 , було виявлено 8,66 кг каміння бурштину загальною вартістю 51960 злотих. Виявлені товари переміщувалися громадянином України ОСОБА_2 , відносно якого митними органами Республіки Польща запроваджено справу за замах на контрабанду бурштину.
Разом з тим, незважаючи на повідомлення митним органом Республіки Польша про запровадження відносно ОСОБА_3 справи про замах на контрабанду бурштину, Львівською митницею ДФС не було перевірено, яке рішення прийнято компетентним органом Республіки Польща відносно ОСОБА_1 , а складено протокол про порушення митних правил.
Також, даний факт (не з`ясовано прийнятого рішення компетентним органом Республіки Польщі) залишився поза увагою судді першої інстанції при постановленні оскарженої постанови. 
Відповідно до п.8 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі наявності по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту.
Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
Крім того Європейський суд неодноразово констатував у своїх рішеннях про порушення судами ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право не бути притягнутим до суду або покараним двічі) у зв`язку з тим, що особу було двічі притягнуто до суду та покарано за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem.
Так у справі «Сергій Золотухін проти Росії» констатуючи порушення статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції, зазначив: « Поняття «те саме правопорушення» елемент idem принципу ne bis in idem у статті 4 Протоколу № 7 до Конвенції слід розуміти як заборону кримінального переслідування, або судового розгляду у справі щодо другого «правопорушення», якщо вони витікають з ідентичних, або, по суту одних і тих самих фактів (рішення у справі «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia) пункт 82)» (п.42 рішення).
Також Європейський суд «...дійшов висновку, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення (рішення у справах «Сергій Золотухін проти Росії» (Sergey Zolotukhin v. Russia), пункт 97; «Ігор Тарасов проти України» (Igor Tarasov v.Ukraine), пункт 30; та рішення у справі «Шімкус проти Литви (Shimkus v. Lithuania), заява №41788/11, пункт 50, від 13 червня 2017 року)» (пункт 48 рішення).
Аналогічне порушення встановлено Європейським судом у справі «Чернов проти України» де Європейський суд зауважив, що факти, які двічі призвели до притягнення заявника до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка національних судів у кримінальному провадженні, по суті, стосувалася тих самих фактів, які були розглянуті у справі про адміністративне правопорушення. Крім того, скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення після порушення кримінальної справи не призвело до того, що останнє провадження почало відповідати принципу ne bis in idem, оскільки заявник вже відбув свій триденний адміністративний арешт. 
Європейський суд дійшов висновку, що національні органи влади продублювали кримінальні провадження, які стосувалися одних і тих самих фактів. Таким чином, заявника двічі притягнули до суду та покарали за одне і те саме правопорушення, що є порушенням принципу ne bis in idem, та констатував порушення ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції. 
Постановляючи оскаржену постанову суддя першої інстанції не перевірив, чи не суперечить притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, закріпленим у ст. 4 Протоколу №7 до Конвенції, чи не було допущено в такому випадку порушень згаданого Протоколу у зв`язку із притягненням ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України, після притягнення його до кримінальної відповідальності компетентним органом Республіки Польщі. 
Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України, зокрема за переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, особою котру вже було притягнуто до кримінальної відповідальності компетентним органом Республіки Польщі за аналогічне правопорушення, виключається у випадку, коли юридичні заходи та наслідки правового реагування на суспільно небезпечну поведінку є непередбачуваними та непропорційними для такої особи; встановлені факти, які двічі призвели до притягнення до відповідальності, були нерозривно пов`язані між собою, а оцінка у справі про порушення митних правил, по суті, стосувалася тих самих фактів, що досліджувались у кримінальному провадженні судом Республіки Польщі, і значну їх частину покладено в обґрунтування протоколу про порушення митних правил. У цьому випадку притягнення до адміністративної відповідальності є несумісним із гарантіями, передбаченими у ст. 4 Протоколу № 7 до Конвенції, а постановлення оскарженої постанови суперечить нормам ст. 61 Конституції України. 
Оскільки відносно ОСОБА_1 , по тому самому факту наявний вирок компетентного органу Республіки Польщі провадження в справі про порушення митних правил підлягає закриттю на підставі п.8 ст. 247 КУпАП.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку про обґрунтованість апеляційної скарги. Постанова судді щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню, а справа про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 МК України - закриттю на підставі п.8 ст. 247 КУпАП.
Керуючись п.8 ст. 247, ст. 294 КУпАП, ст.ст. 527, 528 МК України, апеляційний суд
                                                       п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити. 
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 20 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України скасувати.
Провадження в справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483 МК України закрити на підставі п.8 ст. 247 КУпАП.
Постанова апеляційного суду є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду                          І.О. Стельмах