ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року 
м. Київ
Справа №  902/538/16 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Жукова С. В., Пєскова В. Г.,  

за участю секретаря судового засідання Громак В. О.

за участю представників ПАТ «УКР/ІН/КОМ» - адвокатів Костенко І. А. та              Богушка О. В.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" 
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020
у справі № 902/538/16 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Рітон"
про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 09.08.2016 порушено провадження у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон».

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 визнано грошові вимоги Публічне акціонерне товариство «Українська Інноваційна компанія»                    (ПАТ «УКР/ІН/КОМ») до ТОВ «Рітон» у розмірі 38 067 249,22 грн (позачергово), з яких: 35 155 885,94 грн - основний борг, 2 721 740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127 437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62 185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів, а також зобов`язано розпорядника майна внести зазначені вимоги до реєстру вимог боржника.

Ухвала суду мотивована тим, що грошові вимоги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон» на загальну суму 38 067 249,22 грн підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і є такими, що забезпечені заставою майна боржника.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019, ОСОБА_1 - особа, яка не брала участі у справі, звернулась до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 ОСОБА_1 залучено до участі у справі № 902/538/16 про банкрутство                     ТОВ «Рітон» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Вінницького області від 18.02.2019 у справі №902/538/16 скасовано; прийнято нове судове рішення, яким у визнанні грошових вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон» у розмірі 38 067 249,22 грн (позачергово), з яких: 35 155 885,94 грн - основний борг,  2 721 740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127 437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62 185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів - відмовлено.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що                                  ПАТ «Українська інноваційна компанія» не набуло прав ПАТ «Український інноваційний банк» за кредитним договором від 22.09.2011 № 4761 з огляду на те, що ПАТ «Український інноваційний банк» не було припинено чи змінено у встановленому законом порядку на ПАТ «УКРІНКОМ», у зв`язку з чим відмовив у визнанні грошових вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон».

Не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, ПАТ «УКР/ІН/КОМ» звернулось до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 скасувати, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі № 902/538/16 залишити в силі.

В обґрунтування касаційної скарги зазначено, що суд апеляційної інстанції безпідставно прийняв та розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 - особи, яка не брала участі у справі, враховуючи що оскаржуване судове рішення не стосувалось її прав та обов`язків.

Наведене, на думку ПАТ «УКР/ІН/КОМ», свідчить про неврахування апеляційним судом висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3 (провадження № 12-6гс20), у постановах Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 26.05.2020 у справі №910/9016/16, від 21.07.2020 у справі №914/1971/18, від 25.06.2020 від №916/1965/13, в яких викладені висновки Верховного Суду, зокрема, щодо права на оскарження судових рішень особою, яка не брала участі у справі.

Заявник касаційної скарги вважає необґрунтованим висновок Північно-західного апеляційного господарського суду про те, що ПАТ «УКР/ІН/КОМ» не набуло прав ПАТ «Український інноваційний банк» за кредитним договором від 22.09.2011 № 4761 із посиланням апеляційного суду на висновки Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постанові від 10.12.2019 у справі № 925/698/16, з огляду: на нечіткість сформульованих висновків у вказаній постанові Великої Палати Верховного Суду щодо правового статусу ПАТ «УКР/ІН/КОМ»; інший суб`єктний склад у справі №925/698/16, що виключає преюдиційність встановлених у наведеній справі обставин для даної справи.

Безпідставність посилання суду апеляційної інстанції на постанову Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі №925/698/16, на думку ПАТ «УКР/ІН/КОМ», полягає також в тому, що вказане судове рішення не є остаточним у справі, враховуючи, що судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі були скасовані, а справа №925/698/16 направлена на новий розгляд суду першої інстанції.

Заявник касаційної скарги зазначає також, що апеляційний суд необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання ПАТ "УКР/ІН/КОМ" про відкладення розгляду справи.

Крім того, скаржник у касаційній скарзі виклав заперечення на ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 про залучення до участі у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 як майнового поручителя ТОВ «Рітон» за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011. 

Так, ПАТ «УКР/ІН/КОМ» стверджує, що апеляційний суд безпідставно залучив до участі у даній справі ОСОБА_1 як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, не вказавши при цьому на чиїй стороні залучається така особа, та не врахував відмінність суб`єктного складу учасників судового процесу в позовному провадженні, визначеного  ГПК України від суб`єктного складу учасників справи про банкрутство визначеного, як діючим до 20.10.2019 Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», так і  діючим з 21.10.2019 Кодексом України з процедур банкрутства.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Жуков С.В., Банасько О. О., що підтверджується витягом з протоколу передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 23.10.2020.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 11.11.2020, враховуючи перебування судді Банаська О. О. на лікарняному, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Жуков С. В., Огороднік К. М.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.11.2020 задоволено заяву судді Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огородніка К. М. про самовідвід, а справу № 902/538/16 за касаційною скаргою ПАТ «УКР/ІН/КОМ» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 передано на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями Касаційного господарського суду від 13.11.2020, справу №902/538/16 за касаційною скаргою ПАТ «УКР/ІН/КОМ» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 передано на розгляд колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Жуков С. В., Пєсков В. Г.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.11.2020 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ «УКР/ІН/КОМ» на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі №902/538/16, розгляд справи призначено на 13.01.2021 на 10 год. 45 хв.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2021 розгляд касаційної скарги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» відкладено на 17.02.2021  на 10 год. 00 хв.

У відзиві на касаційну скаргу, що надійшов ОСОБА_1 просить суд касаційну скаргу ПАТ «УКР/ІН/КОМ» залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Крім того, у відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 зазначає , що вона має право на оскарження судових рішень у справі про банкрутство ТОВ «Рітон» з огляду на  те , що є майновим поручителем боржника та є представником засновників боржника, що підтверджується протоколом № 17  зборів засновників  ТОВ «Рітон» від 08.10.2018.

Предметом касаційного оскарження у справі № 902/538/16 є постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020, а також ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020, яка, враховуючи положення ГПК України не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, однак заперечення на яку були включені ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до касаційної скарги на зазначену вище постанову апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді Ткаченко Н. Г., пояснення представників заявника касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в провадженні Господарського суду Вінницької області перебуває справа № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон».

В квітні 2017 року ПАТ «УКР/ІН/КОМ» звернулось до Господарського суду Вінницької області із письмовою заявою про визнання вимог до боржника на загальну суму 1    422    649,68 Євро, що в еквіваленті станом на 09.08.2016 становило 39    147    810 грн 85 коп. 

Вимоги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» ґрунтувались на невиконаних позичальником                             ТОВ «Рітон» зобов`язаннях за укладеним з ПАТ «УКРІНКОМБАНК» кредитним договором від 22.09.2011 № 4761, в забезпечення виконання яких між позичальником та ПАТ «УКРІНКОМБАНК» були укладені відповідні договори застави та іпотечний договір, а також іпотечний договір від 20.07.2012 № 3905, укладений між ПАТ «УКРІНКОМБАНК» та майновим поручителем ОСОБА_1 .

Своє право вимоги до боржника за вказаними кредитним договором та відповідними договорами застави ПАТ «УКР/ІН/КОМ» обґрунтовувало зміною найменування, згідно з рішеннями загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства «Український інноваційний банк» (скорочене найменування ПАТ «УКРІНКОМБАНК») на Публічне акціонерне товариство «УКРІНКОМ», а згодом - на Публічне акціонерне товариство «Українська інноваційна компанія» (скорочене найменування ПАТ «УКР/ІН/КОМ»).

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 визнано грошові вимоги ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон» у розмірі 38 067 249,22 грн (позачергово), з яких: 35 155 885,94 грн - основний борг, 2 721 740,09 грн - проценти за користування кредитом, 127 437,70 грн - пеня за прострочення основного боргу та 62 185,49 грн - пеня за прострочення сплати процентів, а також зобов`язано розпорядника майна внести зазначені вимоги до реєстру вимог боржника.

ОСОБА_1 - особа, яка не є  учасником справи № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» , проте вважаючи, що ухвалене судом першої інстанції зазначене судове рішення стосується її прав, інтересів та обов`язків, оскаржила його до апеляційного суду.

В обґрунтування права на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019, ОСОБА_1 зазначала про те, що вона є майновим поручителем ТОВ «Рітон» за кредитним договором від 22.09.2011                 № 4761, а тому судове рішення, щодо суми заборгованості за цим договором напряму впливає на її права та обов`язки.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 30.05.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі №902/538/16.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 ОСОБА_1 залучено до участі у справі № 902/538/16 про банкрутство                     ТОВ «Рітон» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Зазначена ухвала апеляційного суду мотивована тим, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 формально не є учасником правовідносин, які випливають з кредитного договору № 4761 від 22.09.2011, проте ухвала суду про визнання грошових вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон» у справі № 902/538/16 очевидно та безпосередньо впливає на майновий інтерес ОСОБА_1 як майнового поручителя ТОВ "Рітон" за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011.

При цьому, постановляючи ухвалу від 29.09.2020 про залучення ОСОБА_1 до участі у справі про банкрутство ТОВ «Рітон» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Північно-західний апеляційний господарський суд керувався положеннями ч. 2 ст. 50 ГПК України.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 вересня 2020 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі № 902/538/16 скасовано,  прийнято нове рішення, яким відмовлено у визнанні грошових вимог ПАТ «Українська Інноваційна компанія» до ТОВ «Рітон» у загальній сумі 38067249,22 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 3 ГПК України , судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 6 ст. 12 ГПК України Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно  ст. 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи. При розгляді вимог у наказному провадженні учасниками справи є заявник та боржник. У справах можуть також брати участь органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. У справах про оскарження рішення третейського суду та про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду учасниками справи є учасники третейського розгляду, а також особи, які не брали участі у третейському розгляді, якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки.

У справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а з 21.10.2019 Кодексом України з процедур банкрутства.

На час подання ОСОБА_1 апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі № 902/538/16 та відкриття апеляційного провадження за цією скаргою провадження у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» здійснювалось відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції чинній з 19.01.2013.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника», в редакції чинній з 19.01.2013, учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відтак,  при визначенні складу учасників справи, які мають право на оскарження судових рішень прийнятих у справі про банкрутство підлягають застосуванню   положення ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у даній справі, ОСОБА_1 зазначала про те, що вона є майновим поручителем ТОВ «Рітон» за кредитним договором від 22.09.2011 № 4761, а тому судове рішення, в якому визначена сума заборгованості за цим договором, впливає на її права та обов`язки.

Згідно із ч. 1 ст. 254 цього ж Кодексу учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Особа, яка звертається з апеляційною скаргою в порядку статті 254 ГПК України, повинна довести, що оскаржуване судове рішення прийнято про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Відтак, ГПК України передбачає необхідність з`ясування апеляційним господарським судом питання про те, чи вирішено оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи.

Якщо скаржник лише робить припущення, що оскаржуване рішення може вплинути на його права, інтереси, та/або обов`язки, або лише зазначає (констатує), що оскаржуваним рішенням вирішено його права, інтереси та/або обов`язки, то такі посилання з огляду на наведене вище не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

Згідно з ч. 5 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

При розгляді справи про звернення кредитором стягнення на майно заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) останній може заперечувати проти суми заборгованості за основним зобов`язанням, навіть якщо вона встановлена судовим рішенням у справі за позовом кредитора до боржника та/або поручителя, зокрема доводити, що сума боргу є меншою або відсутня взагалі. Рішення суду, яким вирішено спір між кредитором та боржником та/або поручителем щодо стягнення заборгованості, яким визначено розмір такої заборгованості, не має преюдиційного характеру для заставодавця (іпотекодавця, майнового поручителя) за основним кредитним зобов`язанням і за загальним правилом не може бути оскаржено в апеляційному порядку такою особою у разі її не залучення до участі у справі.

Аналогічна правова позиція  викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 921/730/13-г/3.

Постановляючи ухвалу від 29.09.2020 у справі №902/538/16 апеляційний суд зазначав, що не зважаючи на те, що ОСОБА_1 формально не є учасником правовідносин, які випливають з кредитного договору № 4761 від 22.09.2011, проте ухвала суду про визнання грошових вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до ТОВ «Рітон» у справі № 902/538/16 очевидно та безпосередньо впливає на майновий інтерес ОСОБА_1 як майнового поручителя ТОВ «Рітон» за кредитним договором № 4761 від 22.09.2011.

Таким чином,  Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність, відповідно до положень ст. 50 ГПК України, залучення ОСОБА_1 до участі у справі №902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29 вересня 2020 задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.02.2019 у справі № 902/538/16 скасував,  прийняв нове рішення, яким відмовив у визнанні грошових вимог ПАТ «Українська Інноваційна компанія» до ТОВ «Рітон» у загальній сумі 38067249,22 грн.

Але з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитись не можна, оскільки вони є передчасними, з огляду на таке.

Відповідно до  ч. 5 ст. 41 ГПК України, у справах про банкрутство склад учасників справи визначається Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Разом з тим , на час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 у справі №902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон», зокрема на момент прийняття  апеляційним судом ухвали про залучення ОСОБА_1 до участі у справі про банкрутство  ТОВ «Рітон» як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, з 21.10.2019 введено в дію Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ) , а Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність .

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відтак, під час розгляду справ про банкрутство при застосуванні судом норм ГПК України які містять посилання на Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який втратив чинність, починаючи з 21.10.2019 підлягають застосуванню норми КУзПБ, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію КУзПБ перебувають на стадії санації.

Відповідно  ст. 1 КУзПБ, учасники у справі про банкрутство - сторони (конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут)), арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір.

Винятки з цього правила визначені в ст. 7 КУзПБ , що регулює порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 цього Кодексу спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Таким чином , у разі розгляду господарським судом майнового спору в межах справи про банкрутство, в порядку ст. 7 КУзПБ, до участі у розгляді такого спору можуть  залучатись треті особи без самостійних вимог на предмет спору. 

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 оскаржувала в апеляційному порядку ухвалу суду першої інстанції  за результатами розгляду грошових вимог кредитора до боржника у процедурі банкрутства, що не є судовим рішенням за результатами вирішення майнового спору за правилами позовного провадження спору за участю боржника, в порядку ст. 7 КУзПБ.

Відтак, постановляючи ухвалу від 29.09.2020 про залучення до участі у справі про банкрутство такого учасника як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, апеляційний суд при визначенні складу учасників у справі  про банкрутство помилково керувався положеннями ГПК України щодо складу учасників у справі  позовного провадження.

Безпідставними є аргументи ОСОБА_1 , що викладені у відзиві на касаційну скаргу ПАТ «УКР/ІН/КОМ», про те, що вона є учасником у справі про банкрутство ТОВ «Рітон» і як представник засновників боржника, у зв`язку з тим, що своє право на апеляційне оскарження ОСОБА_1 обґрунтовувала саме тим, що вона є майновим поручителем ТОВ «Рітон» за кредитним договором від 22.09.2011 № 4761, а тому судове рішення, щодо заборгованості за цим договором напряму впливає на її права та обов`язки. 

Крім того,  протокол № 17 зборів засновників ТОВ «Рітон» від 08.10.2018 до апеляційного суду разом із апеляційною скаргою ОСОБА_1  поданий не був.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується із доводами заявника касаційної скарги про неправомірність залучення ОСОБА_1 до участі у справі № 902/538/16 про банкрутство ТОВ «Рітон», як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору . 

При цьому, ухвалюючи оскаржувану постанову від 29.09.2020 щодо кредиторських вимог ПАТ «УКР/ІН/КОМ» до боржника ТОВ «Рітон», суд апеляційної інстанції зазначені вище вимоги закону  не врахував та належним чином не з`ясував, чи вирішено оскаржуваним судовим рішенням місцевого господарського суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення.

Водночас суд касаційної інстанції відповідно до приписів ч. 2 ст. 300 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно з п. 1 ч. 3 та ч. 4 ст. 310 ГПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, враховуючи допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку , що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 та ухвала Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 902/538/16 підлягають скасуванню, а  справа у скасованій частині направленню  на новий розгляд до Північно-західного  апеляційного суду.

При новому розгляді справи суду апеляційної інстанції слід врахувати вище викладене,  належним чином дослідити, чи вирішено оскаржуваним судовим рішенням місцевого господарського суду питання про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка подала апеляційну скаргу на таке рішення, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи і в залежності від встановленого та вимог закону постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

Оскільки суд дійшов висновку, що справа підлягає направленню на новий апеляційний розгляд до суду апеляційної інстанції, то розподіл  судових витрат  відповідно до ст.129 ГПК України  касаційним судом  не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 314, 315, 317 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська інноваційна компанія" - задовольнити частково.

Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 у справі № 902/538/16 та ухвалу Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.09.2020 - скасувати.

Справу № 902/538/16 у скасованій частині направити на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                      Ткаченко Н. Г. 

Судді                                                                                          Жуков С. В.

Пєсков В. Г.