УХВАЛА

19 березня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/2642/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"

на постанову Центрального апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Іванов О. Г., Антонік С. Г., Березкіна О. В.
від 27.01.2021

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз"
до Фізичної особи-підприємця Жарова Максима Олександровича
про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 171 501,83 грн,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Жарова Максима Олександровича про стягнення вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 163 945,00 грн, 4 606,22 грн 3% річних, 2 950,61 грн інфляційних втрат. 

Рішенням від 22.10.2020 у справі № 904/2642/20 Господарський суд Дніпропетровської області задовольнив позовні вимоги частково. Присудив до  стягнення з Фізичної особи-підприємця Жарова Максима Олександровича на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" вартість необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у сумі 163 945,00 грн. В решті позовних вимог - відмовив. 

Постановою від 27.01.2021 Центральний апеляційний господарський суд скасував рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2020 у справі № 904/2642/20. Прийняв нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовив.

16 лютого 2021 року Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулось до Верховного Суду через Центральний апеляційний господарський суд з касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 904/2642/20.

04 березня 2021 року на електронну адресу Суду надійшли заперечення Фізичної особи-підприємця Жарова Максима Олександровича проти відкриття касаційного провадження, підписані електронним цифровим підписом, в яких заявник просить відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" у відкритті касаційного провадження у справі № 904/2642/20 за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021 на підставі частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вона подана у справі, ціна позову якої не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і скаржником не зазначено жодних обґрунтувань, які б могли бути визнані такими, що підпадають під дію пунктів "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", Суд дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне. 

За приписами пункту 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 287  Господарського процесуального кодексу України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених підпунктами "а"-"г" цієї норми.

Згідно з частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За змістом частини 7 зазначеної статті для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

У пункті 1 частини 1 статті 163 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Предметом позову у цій справі є стягнення 171 501,83 грн,   що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (станом на 2021 рік - 227 000,00 грн), а тому у розумінні Господарського процесуального кодексу України справа № 904/2642/20 є малозначною.

Рекомендацією № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини "с" статті 7 Рекомендації, скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. 

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23 жовтня 1996 року; "Brualla Gomez de la Torre v. Spain" від 19 грудня 1997 року).

Таким чином, законодавець надав Верховному Суду право використовувати процесуальний фільтр, закріплений у частині 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України і це повністю узгоджується з положеннями статті 129 Конституції України, завданнями та принципами господарського судочинства.

У пункті 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачено випадки наявності підстав для перегляду у касаційному порядку малозначної справи, а саме:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; 
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; 
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

В касаційній скарзі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" підставами касаційного оскарження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021 у справі № 904/2642/20 визначено пункт 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України та викладено обставини справи, обґрунтування того, в чому, на думку скаржника, полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та порушення процесуального права під час ухвалення оскарженого судового рішення.

Натомість, норма пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах. При цьому тягар доказування наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, покладається на скаржника.

Водночас в касаційній скарзі Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" не зазначено про наявність підстав для відкриття касаційного провадження, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 293 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Підсумовуючи зазначене, враховуючи заперечення Фізичної особи-підприємця Жарова Максима Олександровича в частині відсутності обґрунтування виключних випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у справі № 904/2642/20 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021, оскільки вона подана на судове рішення у малозначній справі, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 12, 234, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Суд 

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" у відкритті касаційного провадження у справі № 904/2642/20 за касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 27.01.2021.

2. Копії ухвали надіслати учасникам справи.

3. Надіслати скаржнику касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами на 12 аркушах (в тому числі платіжне доручення № 50004 від 16.02.2021 про сплату 4 204,00 грн). Копію касаційної скарги залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                        Н. М. Губенко

Судді                                                                                                    С. В. Бакуліна

                                                                                                                   О. А. Кролевець