КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 754/11282/20	
Провадження № 33/824/386/2021
Головуючий в суді першої інстанції: Колегаєва С.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р. 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
01 лютого 2021 року                                                                                місто Київ 
 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1  ст. 130 КУпАП,- 
 
за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності	 	  ОСОБА_1 	
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від             06 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
 
Відповідно до постанови, 05 серпня 2020 року о 00 год. 35 хв. водій ОСОБА_1 рухаючись в м. Києві по вул. Братиславська, 48-Б, керував транспортним засобом «Isuzu Nor 71 P», з номерним знаком НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1  просить скасувати постанову Деснянського районного суду міста Києва від 06 жовтня 2020 року та закрити провадження щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення йому строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що він його пропустив із поважних причин.
Апелянт зазначає, що у зв`язку із перебуванням на лікарняному він не міг з`явитися в судові засідання, копію оскаржуваної постанови, ухваленої без його участі, він отримав 17 листопада 2020 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
В доводах апеляційної скарги  ОСОБА_1 зазначає, що викладені в постанові суду фактичні обставини події, які доводять його винуватість у вчиненні даного адміністративного правопорушення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсності, а тому постанова суду підлягає скасуванню. 
Апелянтзвертає увагу на те, що працівниками поліції та судом першої інстанції належним чином не були дотримані вимоги КУпАП, також у матеріалах справи відсутні допустимі та належні докази керуванням ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Як зазначає апелянт, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», при цьому він був згоден пройти медичний огляд на встановлення факту сп`яніння у медичному закладі, однак працівники поліції проігнорували таку пропозицію.
Також апелянт звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутній акт направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів.
Крім того, ОСОБА_1  зазначає, що письмові пояснення свідків, які заздалегідь були надруковані на спеціальному бланку, та які не викликались для їх допиту в судовому засіданні, не можуть бути визнані належними доказами.
 
Дослідивши доводи клопотання про поновлення строку, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин. 
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, копію постанови, постановленої без участі ОСОБА_1 , він отримав 17 листопада 2020 року.  
З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.
 
Переглянувши справу за апеляційною скаргою, заслухавши пояснення  ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 
 
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону. 
В доводах апеляційної скарги апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ним транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Однак зазначене не відповідає дійсності.
Із дослідженого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що ОСОБА_1  працівник поліції в присутності двох свідків повідомляє суть вчиненого ним правопорушення, а саме керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому будь-яких зауважень чи заперечень щодо того, що він не керував транспортним засобом ОСОБА_1  не зазначає. 
Крім того із наведеного відеозапису також вбачається, що працівник поліції пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки так і у медичному закладі у лікаря-нарколога, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження будь якого огляду.
Відтак не знайшли свого підтвердження і доводи апелянта про те, що працівниками поліції була проігнорована його вимога пройти огляд у лікаря нарколога.
Оскаржуючи постанову суду першої інстанції ОСОБА_1 також зазначає про те, що в матеріалах справи відсутній акт про направлення його на огляд з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції з використанням спеціальних технічних засобів, однак зазначене не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявне направлення на огляд.
Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що пояснення свідків є недопустимими доказами, оскільки такі свідки не були допитані судом першої інстанції, то апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, серед іншого можуть бути будь-які фактичні дані щодо адміністративного правопорушення, що містяться в поясненнях потерпілих, свідків. КУпАП не обмежує суд в питанні оцінки доказів, зокрема таких, які містяться в письмових поясненнях свідків.
Із досліджених апеляційним судом пояснень свідків  ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що  ОСОБА_1  у їх присутності відмовився у встановленому законом порядку пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Драгер та у медичному закладі (у лікаря-нарколога), про що вони засвідчують своїм підписом.
Такі пояснення свідків не містять неточностей чи суперечностей та повністю узгоджуються з іншими наявними в матеріалах справи доказами, відтак суд вірно дійшов висновку, що у допиті таких свідків немає потреби, та вірно визнав їхналежними та допустимимидоказами.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, а викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від            06 жовтня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                         Ю.Р.Трясун