ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

24 лютого 2021 року 	м. Дніпро	справа № 201/5810/20(2а/932/822/20)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),  суддів:  Олефіренко Н.А., Шальєвої В.А.,  розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року в адміністративній справі №201/5810/20(2а/932/822/20) (суддя у 1 інстанції Кудрявцева Т.О.) за позовом   ОСОБА_1 до  інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Вєтрова В`ячеслава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся з позовом до інспектора 3 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Вєтрова В`ячеслава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. 
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, оскільки позивачем не було усунуто недоліки у встановлений судом строк. 
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, згідно з якою просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги її заявник посилається на передчасність висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки у позивача був строк для усунення недоліків апеляційної скарги до 07.09.2020 року та останній 07.09.2020 року надіслав засобами поштового зв`язку необхідні документи, проте 09.09.2020 року суд виніс ухвалу про повернення апеляційної скарги, зазначивши, що позивачем на виконання ухвали суду про залишення позову без руху не усунуто у встановлений судом строк  недоліки, що не відповідає дійсності.  
Справа судом розглянута  в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Так, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.08.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.
Вказану ухвалу було отримано під розписку представником позивача 27.08.2020 року. 
Таким чином, з урахуванням приписів КАС України у позивача до 07.09.2020 року був строк для виконання ухвали суду від 21.08.2020 року. 
З матеріалів справи слідує, що позивач 07.09.2020 року засобами поштового зв`язку направив до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська документи на виконання ухвали суду від 21.08.2020 року, проте 09.09.2020 року судом повернуто адміністративний позов через не усунення у встановлений судом строк  недоліків адміністративного позову.
Колегія суддів з вказаними висновками суду першої інстанції не погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до частини 1      статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою      статті 6 КАС України      передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів»      встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до      статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»      суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Так,   Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод      у статті 6 гарантує право на справедливий судовий розгляд. Згідно з її положеннями, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Положеннями ч.5      ст.5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Як визначено у      статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
В рішенні у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1      ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Отже, виходячи з норм      Конституції України, а також з норм міжнародного права, колегія суддів приходить до висновку, що повертаючи адміністративний позов, суд дійшов передчасного висновку, оскільки позивач у встановлений судом строк направив документи на усунення недоліків адміністративного позову, які не були враховані судом.
Відповідно до п. 4 ч. 1   ст. 320      КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Керуючись ст. ст.      243,      250,   315,   320,   321,   325 КАС України, Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року в адміністративній справі №201/5810/20(2а/932/822/20) - задовольнити.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.09.2020 року в адміністративній справі №201/5810/20(2а/932/822/20) - скасувати та справу направити для продовження розгляду до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до  ч. 2   ст. 328 КАС України   касаційному оскарженню не підлягає.   

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва