Дата документу 02.03.2021 Справа № 310/10254/18

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Є.У.№ 310/10254/18                                        Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
№ 22-ц/807/34/21                                                Суддя-доповідач: Крилова О.В.

 
ПОСТАНОВА
               ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого:                Крилової О.В.
суддів:                Кухаря С.В.
                       Полякова О.З.
секретар:                Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року у справі за позовом Військового прокурора Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

В грудні 2018 року Військовий прокурор Запорізького гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_1 про повернення земельної ділянки.
В обґрунтування позову зазначав, що рішенням Бердянської районної ради №7 від 28.12.2000 року земельна ділянка площею 2802,06 га була передана в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_2 Бердянського гарнізону для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. На підставі зазначеного рішення був виданий державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №001486.
Наказом Головнокомандувача військ Протиповітряної оборони Збройних син України №75 від 05.11.2003 року військову частину  НОМЕР_2 було ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 (Дніпропетровська область, м. Нікополь). 
Розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 03.04.2009 року №192 вище вказана земельна ділянка площею 2806,06 га була вилучена із користування військової частини НОМЕР_1 , правонаступника військової частини НОМЕР_2 та передана до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району.
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року, залишеному без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року, був задоволений позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону про скасування розпорядження Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області від 03.04.2009 року №192 «Про припинення військовій частині НОМЕР_2 права постійного користування земельною ділянкою».
Разом з тим, під час розгляду справи в суді, головою Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області було видане розпорядження від 12.02.2010 року №80 «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради», яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області.
Пунктом 2 вказаного розпорядження безоплатно передано у власність громадянам земельні ділянки, в тому числі рілля та пасовища, для ведення особистого сільського господарства, у тому числі й громадяни: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали земельні ділянки по 2,0000 га, вартістю 35874,34 грн. кожна. 
На виконання зазначеного вище розпорядження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали державні акти на право власності на земельну ділянку серії ЯК №№920262 (кадастровий номер 2320684500:02:008:0012), 920276 (кадастровий номер 2320684500:02:008:0026), 920329 (кадастровий номер 2320684500:02:008:0079), 920357 (кадастровий номер 2320684500:02:008:0108), відповідно.
Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 10.12.2012 року задоволено позов заступника Запорізького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України та скасовано розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації від 12.02.2010 року №80.
Рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.12.2015 року по справі №310/8867/15-ц, 17.12.2014 року по справі №801/51/2012, 11.03.2015 року по справі №801/56/2012, 17.12.2014 року по справі №801/57/2012 позовні вимоги прокурора було задоволено – визнано недійсними державні акти серії ЯК №№920262, 920276, 920329, 920357, видані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно, та прийнято рішення щодо повернення від останніх земельних ділянок площею 2,0000 га кожна, що розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному користувачу – в/ч НОМЕР_1 . 

Посилаючись на зазначені обставини просив суд, зобов`язати ОСОБА_1 повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: 2320684500:02:008:0012, 2320684500:02:008:0026, 2320684500:02:008:0079, 2320684500:02:008:0108, площею 2,0000 га кожна, які розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, Міністерству оборони України в особі військової частини НОМЕР_1 .

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельні ділянки з кадастровими номерами: 2320684500:02:008:0012, 2320684500:02:008:0026, 2320684500:02:008:0079, 2320684500:02:008:0108, площею 2,0000 га кожна, які розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, Міністерству оборони України (ІКЮО 00034022) в особі військової частини НОМЕР_1 (ІКЮО 08202683).
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Військової прокуратури Південного регіону України (отримувач: військова прокуратура Південного регіону України, код 38296363, банк отримувача Держказначейська служба України, м. Київ, код банку 820172, рах.№35316073082762) судові витрати у розмірі 1762,00 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 12.02.2010 року №80 були затверджені проекти землеустрою щодо відведення  земельних ділянок у власність громадянам  для ведення особистого сільського господарства за рахунок земель  сільськогосподарського призначення державної власності, які перебувають в запасі на території Новопетрівської  сільської ради Бердянського району Запорізької області та передано у власність  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кожному земельні ділянки  площею 2,0000 га.

На виконання вказаного розпорядження ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 отримали державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯК №№920262, 920276, 920329, 920357, відповідно.
Також з матеріалів справи вбачається, що зазначені вище особи отримали у власність земельні ділянки за рахунок земель полігону військової частини НОМЕР_1 , яка правомірно користується земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП №001486, що підтверджується рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 року у справі №15/45/09-4/20/10, залишеному без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 року та постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011 року.

У зв`язку з вищевикладеним, рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 10.02.2016 року по справі №310/8867/15-ц, 17.12.2014 року по справі №801/51/2012, 11.03.2015 року по справі №801/56/2012, 17.12.2014 року по справі №801/57/2012 позовні вимоги прокурора було задоволено – визнано недійсними державні акти серії ЯК №№920262, 920276, 920329, 920357, видані ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно, та прийнято рішення щодо повернення від останніх земельних ділянок площею 2,0000 га кожна, що розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, законному користувачу – в/ч НОМЕР_1 . 
Разом з цим, відповідно до витягів з Державного земельного кадастру про спірні земельні ділянки було встановлено, що їх власником на підставі цивільно-правових договорів є ОСОБА_1 .
Згідно ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчуження, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, зокрема, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Спірні земельні ділянки вибули з володіння законного користувача – військової частини НОМЕР_2 , правонаступником якої є військова частина НОМЕР_1 , на підставі розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації  від 03.04.2009 року №192.

Суд першої інстанції зробив наступні висновки.

Враховуючи, що судовими рішеннями встановлена незаконність розпоряджень голови Бердянської районної державної адміністрації №192 від 03.04.2009 року, №80 від 12.02.2010 року, повноважень розпоряджатися землями, віднесеними до категорії оборони, шляхом безоплатної передачі їх у власність громадян для ведення особистого селянського господарства, без вилучення їх у встановленому ст.ст. 143, 144 ЗК України порядку, голова Бердянської районної адміністрації при прийнятті розпоряджень №80 від 10.02.2010 року не мав, враховуючи також, що дозволу на передачу земельних ділянок військової частини НОМЕР_2 Бердянській районній адміністрації Міністерство оборони України не надавало, то у відповідності до ст. 388 ЦК України є підстави для витребування від відповідача спірних земельних ділянок.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, судова коелігя враховує, що за поясненнями сторін спірна земельна ділянка тривалий час не використовується, твердження апелянта про те, що військова частина не має права на зазначену ділянку спростовується дослідженими при апеляційному розгляді матеріалами іншої справи, за якою було відмовлено у позові ОСОБА_6 про визнання незаконним рішення Бердянської районної ради про визнання недійсним державного акту на право постійного користування спірною землею військовою частиною.

Посилання у апеляційній скарзі на існування судового рішення про визнання недійсним державного акту на користування землею військової частини в справі №310/4095/13-ц від 27 січня 2014 року,є неспроможним, позаяк судове рішення в справі, на яке посилається апелянт, скасоване, в задоволенні позові відмовлено.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов’язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Тож суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, виходив з наявних у матеріалах справи доказів, наданих позивачем у відповідності із процесуальним законом, і керувався принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства. 

Наведені вище обставини свідчать про те, що суд першої інстанції, мотивуючи своє рішення, вірно проаналізував норми закону та дійшов обґрунтованого висновку задоволення позовних вимог .

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були  допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 27 червня 2019 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено9 березня 2021 р.

Головуючий                                                                О.В. Крилова

Судді:                                                                        С.В. Кухар

       О.З. Поляков