ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" березня 2021 р.           Справа№ 925/967/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Буравльова  С.І.
суддів:            Пашкіної С.А. 
          Андрієнка  В.В. 
 
секретар                Рибчич А.В.

за участю 
представників:      позивача - Клименко О.С.
                               відповідача-1 - Слинько М.Г.
                               відповідача-2 - Роговий В.В., Школьна І.П., 
                                                           Юрченко Т.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій"
на рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. (повне рішення складено 29.11.2020 р.)
у справі № 925/967/20 (суддя - Спаських Н.М.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій"
до 1. Виконавчого комітету Черкаської міської ради
2. Комунального підприємства "Черкаська служба чистоти" Черкаської міської ради
про визнання незаконним та скасування рішення, визнання правочину недійсним

В С Т А Н О В И В :

У липні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій" звернулося з позовом до Виконавчого комітету Черкаської міської ради та Комунального підприємства "Черкаська служба чистоти" Черкаської міської ради про:
- визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження інвестиційної програми КП «Черкаська служба чистоти» та внесення змін до договору» від 28.02.2020 р. № 202;
- визнання недійсної додаткової угоди № 1 від 02.03.2020 р. до договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 р., укладеної між Виконавчим комітетом Черкаської міської ради та Комунальним підприємством  "Черкаська служба чистоти" Черкаської міської ради" відповідно до рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради  "Про затвердження  інвестиційної програми КП "Черкаська служба чистоти" та внесення змін до договору" № 202 від 28.02.2020 р. 
Вимоги позивача обґрунтовані тим, що Виконавчий комітет Черкаської міської ради, на думку позивача, замість оголошення конкурсу на визначення нового переможця, який буде надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів у м. Черкаси, уклав додаткову угоду № 1 із КП "Черкаська служба чистоти", якою безпідставно продовжив строк дії договору до 31.05.2025 р., чим порушив господарський інтерес позивача в доступі на ринок виконавців послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р. у справі № 925/967/20 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій" відмовлено повністю.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій" подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального права.
Так, в апеляційній скарзі позивач вказує на те, що додаткова угода № 1 від 02.03.2020 р. до договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 р. підлягає визнанню недійсною з моменту її вчинення, оскільки вона укладена за результатами прийняття незаконного рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження інвестиційної програми КП «Черкаська служба чистоти» та внесення змін до договору» від 28.02.2020 р. № 202.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 29.12.2020 р. апеляційну скаргу у справі № 925/967/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Пашкіна С.А., Андрієнко В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.01.2021 р. справу № 925/967/20 призначено до розгляду на 09.03.2021 р.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.
04.06.2015 р. між Виконавчим комітетом Черкаської міської ради (далі - замовник) та Комунальним підприємством "Черкаська служба чистоти" (далі - виконавець) було укладено договір на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів  на території м. Черкаси (далі - договір). 
Договір було укладено відповідно до рішення Черкаської міської ради від 19.08.2014 р. № 2-61 "Про визначення послуги з вивезення побутових відходів, як окремої комунальної послуги, право на яку виборюється на конкурсних засадах", протоколу засідання конкурсної комісії від 26.05.2015 р. № 2, рішення виконкому Черкаської міської ради від 29.05.2015 р. "Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів в м. Черкаси" на основі типового договору на надання послуг з вивезення побутових відходів на певний території населеного пункту (додаток № 2 до постанови Кабінету Міністрів України) № 1173 від 16.11.2011 р.). 
Відповідно до п. 1 договору виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси, а замовник зобов`язується виконати свої обов`язки, передбачені цим договором.
Договір діє з 04.06.2015 р. до 31.05.2020 р. і набирає чинності з дня його укладення (п. 11 договору). 
Згідно з п. 12 договору зміна умов договору проводиться у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі коли не досягнуто такої згоди, спір розв`язується у судовому порядку.
У відповідності до п. 17 договору усі додатки до цього договору підписуються сторонами і є його невід`ємною частиною.
Спір у справі виник у зв`язку з тим, що всупереч вимогам чинного законодавства та порушуючи господарський інтерес позивача в доступі на ринок виконавців послуг Виконавчий комітет Черкаської міської ради замість оголошення конкурсу на визначення нового переможця, який буде надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів у м. Черкаси, уклав додаткову угоду № 1 із КП "Черкаська служба чистоти", якою продовжив строк дії договору до 31.05.2025 р. 
Встановлено, що при проведенні конкурсу на визначення переможця на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси та при укладенні договору із Комунальним підприємством "Черкаська служба чистоти" Черкаської міської ради, як з переможцем конкурсу, Виконавчий комітет Черкаської міської ради керувався постановою Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 р. № 1173, якою затверджено Порядок проведення конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (далі - Порядок). 
Вказаний Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту (далі - конкурс). Поняття, що використовуються у цьому Порядку, вживаються у значенні, наведеному у Законах України "Про житлово-комунальні послуги", "Про відходи".
Відповідно до п. 3 Порядку учасниками конкурсу можуть бути суб`єкти господарювання: установчими документами яких передбачено провадження діяльності у сфері поводження з побутовими відходами; які можуть забезпечити виконання обов`язків, визначених у частині другій статті 8 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Кількість учасників конкурсу не обмежується.
Згідно з п. 4 Порядку підготовка та проведення конкурсу забезпечується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або місцевою держадміністрацією у разі делегування їй повноважень відповідними радами у порядку, встановленому законом, виконавчим органом місцевого самоврядування суб`єкта співробітництва у формах, передбачених Законом України "Про співробітництво територіальних громад" (далі - організатор конкурсу).
Відповідно до п. 3.4 статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія «Нова якість «Благоустрій» предметом діяльності товариства є зокрема збирання безпечних відходів.
Отже позивач може бути учасником конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів. 
Вбачається, що позивач є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехбудконструкція", як переможця конкурсу на надання послуг з перевезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території м. Черкаси, з яким укладено договір від 26.04.2019 р. № 1-26/04/19.
У відповідності до ч. 1 ст. 21 ГПК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. 
Вбачається, що оспорюване рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 28.02.2020 р. № 202 "Про затвердження інвестиційної програми КП "Черкаська служба чистоти" та внесення змін до договору є актом індивідуальної дії та безпосередньо стосується лише  другого відповідача у справі КП "Черкаська служба чистоти".
Скаржник посилається на те, що прийняття даного рішення та продовження договірних відносин між відповідачами у справі порушує його права на здійснення підприємницької діяльності, обмежує доступ на ринок послуг з вивезення сміття на території м. Черкаси. 
Згідно з ч. 2 ст. 5 ГК України конституційні основи правового господарського порядку в Україні становлять: право власності Українського народу на землю, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони, що здійснюється від імені Українського народу органами державної влади і органами місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України; право кожного громадянина користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону; забезпечення державою захисту прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальної спрямованості економіки, недопущення використання власності на шкоду людині і суспільству; право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; визнання усіх суб`єктів права власності рівними перед законом, непорушності права приватної власності, недопущення протиправного позбавлення власності; економічна багатоманітність, право кожного на підприємницьку діяльність, не заборонену законом, визначення виключно законом правових засад і гарантій підприємництва; забезпечення державою захисту конкуренції у підприємницькій діяльності, недопущення зловживання монопольним становищем на ринку, неправомірного обмеження конкуренції та недобросовісної конкуренції, визначення правил конкуренції та норм антимонопольного регулювання виключно законом; забезпечення державою екологічної безпеки та підтримання екологічної рівноваги на території України; забезпечення державою належних, безпечних і здорових умов праці, захист прав споживачів; взаємовигідне співробітництво з іншими країнами; визнання і дія в Україні принципу верховенства права. 
Як передбачено ст. 6 ГК України, загальними принципами господарювання в Україні, зокрема, є забезпечення економічної багатоманітності та рівний захист державою усіх суб`єктів господарювання; свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом; обмеження державного регулювання економічних процесів у зв`язку з необхідністю забезпечення соціальної спрямованості економіки, добросовісної конкуренції у підприємництві, заборона незаконного втручання органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у господарські відносини. 
Порушення права, яке підлягає захисту, має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Права та інтереси, які не є індивідуально вираженими, не підлягають судовому захисту. 
Вбачається, що позивач є господарюючим суб`єктом, який може та має право стати учасником конкурсу з визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Черкаси. 
Однак оспорювані рішення виконавчого комітету  Черкаської міської ради "Про затвердження інвестиційної програми  КП "Черкаська служба чистоти" та внесення змін до договору" від 28.02.2020 № 202 та додаткова угода № 1 від 02.03.2020 до договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси  від 04.06.2015 між відповідачами по справі не стосуються безпосередньо позивача. 
Позивач не є учасником відносин, які виникли між відповідачами стосовно реалізації спірного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради "Про затвердження інвестиційної програми КП "Черкаська служба чистоти" та внесення змін до договору" від 28.02.2020 р. № 202 та додаткової угоди № 1 від 02.03.2020 р. до договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 р.
Нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (юридичні норми), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид (групу) суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується, вичерпується у зв`язку з його застосуванням до конкретних правовідносин. 
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2018 р. у справі № 9901/415/18 та від 18.12.2018 року у справі № 9901/657/18.
Позивач може бути лише учасником нового конкурсу, який у відповідності до п. 32 Постанови Кабінету Міністрів України № 1173 від 16.11.2011 р. "Питання надання послуг з вивезення побутових відходів" повинен провести організатор конкурсу - Виконавчий комітет Черкаської міської ради
Відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. При прийнятті актів як нормативного, так і ненормативного (індивідуального характеру) державний чи інший орган повинен бути на це уповноважений, діяти в межах, наданої йому компетенції.
У матеріалах справи відсутні докази того, що виконком Черкаської міської ради при прийнятті оспорюваного рішення та укладенні додаткової угоди № 1 від 02.03.2020 р. порушив свою компетенцію. 
Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
У відповідності до ч. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Отже, оскільки оспорювані рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради та додаткова угода № 1 не стосуються безпосередньо Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій", тому визнання їх незаконним та недійсним не призведе до поновлення порушеного права позивача, яке він вбачає у непроведенні нового конкурсу з визначення виконавця послуг по вивезенню побутових відходів. 
Крім цього, наслідками задоволення позовних вимог може лише спричинити колапс з вивезенням сміття у м. Черкаси через припинення дії договору між відповідачами і припинення своїх договірних обов`язків з боку КП "Черкаська служба чистоти" по вивезенню сміття. 
Натомість для проведення нового конкурсу необхідний певний проміжок часу, та відсутні гарантії, що позивач стане його переможцем. 
Це вказує на неефективний та неналежний спосіб захисту  порушеного права з боку позивача. 
За змістом п. 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту права, передбаченого цією нормою є примусове виконання обов`язку в натурі.
При цьому у відповідності до ч. 4 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. 
Так, п. 4 та 32 постанови Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 р. № 1173 «Питання надання послуг з вивезення побутових відходів» визначає належний спосіб захисту  порушеного права, а саме: підготовка та проведення конкурсу забезпечується виконавчим органом сільської, селищної, міської ради або місцевою держадміністрацією у разі делегування їй повноважень відповідними радами у порядку, встановленому законом, виконавчим органом місцевого самоврядування суб`єкта співробітництва у формах, передбачених Законом України "Про співробітництво територіальних громад" (далі - організатор конкурсу). Не пізніше ніж за два місяця до припинення договору на надання послуг з вивезення побутових відходів на певній території населеного пункту проводиться новий конкурс на надання послуг з вивезення побутових відходів на території, визначеній таким договором.
Отже організатора конкурсу можна зобов`язати виконати те, що прямо передбачає постанова Кабінету Міністрів України - провести новий конкурс, а позивач має право заявити позов про зобов`язання виконкому Черкаської міської ради провести такий конкурс. 
Крім цього, постанова Кабінету Міністрів України від 16.11.2011 р. № 1173 "Питання надання послуг з вивезення побутових відходів" не передбачає заміну конкурсу на укладення додаткової угоди до чинного договору із попереднім переможцем конкурсу та на продовження такого договору, бо це призводить до порушення конкуренції на ринку та надання незаконних переваг одному суб`єкту господарювання перед іншими. 
Також, додатковою угодою № 1 від 02.03.2020 р. передбачено, що за новими умовами договір діє з 04 червня 2015 року до 31 травня 2025 року (але у будь-якому випадку до дати укладання за результатами конкурсу нового договору на поводження з побутовими відходами) і набирає чинності з дати його укладення. 
Отже ця умова договору дозволяє в межах нового строку дії договору провести новий конкурс, в якому за бажанням візьме участь також і позивач. 
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги позивача про визнання незаконним та скасування рішення Виконавчого комітету Черкаської міської ради «Про затвердження інвестиційної програми КП «Черкаська служба чистоти» та внесення змін до договору» від 28.02.2020 р. № 202 та визнання недійсної додаткової угоди № 1 від 02.03.2020 р. до договору на надання послуг з вивезення твердих побутових відходів на території м. Черкаси від 04.06.2015 р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р.  у справі № 925/967/20 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій" задоволенню не підлягає. 
Доводи апеляційної скарги позивача є, фактично, тотожними тим доводам, які були викладені ним у позовній заяві, а відтак, вже оцінені судом вище.
Колегія суддів також зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розцінюватись як вимога детально відповідати на кожний аргумент апеляційної скарги (рішення ЄСПЛ у справі Трофимчук проти України, № 4241/03, від 28.10.2010 р.).
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.
Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 24.11.2020 р.  у справі № 925/967/20 залишити без змін.
3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Управлінська компанія "Нова якість "Благоустрій".
   4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.03.2021 р.

Головуючий суддя                                                            С.І. Буравльов 

Судді                                                                                С.А. Пашкіна

                                                                                В.В.Андрієнко