ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 лютого 2021 року           справа №200/7841/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Пономарьова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року (повне судове рішення складено 23 жовтня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/7841/20-а (суддя в І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області, Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

                                                           УСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі – ГУ ДПС, відповідач-1), в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати заробітної плати з урахуванням надбавки за спеціальне звання (як державному раднику податкової служби ІІІ рангу) починаючи з 01.09.2016 по 27.08.2019; 
- зобов`язати нарахувати заробітну плату з урахуванням надбавки за спеціальне звання (як державному раднику податкової служби ІІІ рангу) починаючи з 01.09.2016 по 27.08.2019.
Обґрунтовуючи позов, ОСОБА_1 посилалась на те, що їй не було присвоєно з грудня 2013 року спеціальне звання «Державний радник податкової та митної справи ІІІ рангу», внаслідок чого не здійснювалось нарахування та виплата заробітної плати з урахуванням надбавки за спеціальне звання.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року позов задоволено.
Також слід зазначити, що ухвалою місцевого суду від 14 вересня 2020 року до розгляду залучено Головне управління ДФС у Донецькій області (далі – ГУ ДФС у Донецькій області, відповідач-2) як співвідповідача.
Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що у період з 01.09.2016 по 27.08.2019 спеціальне звання посадової особи контролюючих органів відповідно до положень пункту 343.1 статті 343 Податкового кодексу України (далі – ПК України) ОСОБА_1 не присвоювалось і надбавка до посадового окладу за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби та її територіальних органів їй не виплачувалась у зв`язку з його відсутністю. Апелянт вважає, що позивачем не надано до позову ніяких документів, які підтверджують наявність у неї спеціального звання державного радника податкової служби III рангу. Такі відомості також відсутні в наданій до позову копії трудової книжці.
Натомість суд першої інстанції не дослідив надані відповідачем докази, надав неналежну оцінку фактичним обставинам справи, що призвело до неправильного вирішення спірних правовідносин.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін.
У відзиві на апеляційну скаргу Відповідачем-1 висловлено прохання судові витрати покласти на Відповідача-1.
В судовому засіданні представник Відповідача-1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, проти чого заперечував позивач.
Також слід зазначити, що клопотання Відповідача-2 про заміну його правонаступником - Відповідачем-1, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021, постановленою на місці, залишено без задоволення.
Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. 
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що підтверджується копіями паспорта громадянина України № НОМЕР_2 і картки фізичної особи – платника податків від 28.11.2003. 
До матеріалів справи надана копія трудової книжки позивача, в якій наявні записи: 
№ 22 від 25.09.1997 щодо присвоєння позивачу спеціального звання «Державний радник податкової служби ІІІ рангу»; 
№ 33 від 16.07.2015, в якому зазначено, що у зв`язку з реорганізацією Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління Міндоходів у Донецькій області шляхом приєднання до Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області позивач призначена в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області; 
№ 34 від 27.04.2016 щодо призначення позивача в порядку переведення на посаду начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області; 
№ 35 від 22.10.2018 щодо звільнення позивача з посади начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області в порядку переведення для подальшої роботи в Головному управління ДФС у Донецькій області відповідно до пункту 2 частини першої статті 41 Закону України «Про державну службу», пункту 5 статті 36 КЗпП України; 
№ 36 від 23.10.2018 щодо призначення позивача в порядку переведення з ДПІ у м. Краматорську ГУ ДФС у Донецькій області на посаду начальника Краматорського управління ГУ ДФС; 
№ 37 від 27.08.2019 щодо звільнення з займаної посади в порядку переведення для подальшої роботи в ГУ ДПС; 
№ 38 від 28.08.2019 щодо призначення в порядку переведення на посаду начальника Краматорського управління ГУ ДПС; 
№ 39 від 28.08.2019 щодо присвоєння позивачу 3 рангу державного службовця.
Відповідно до копії наказу Державної фіскальної служби України від 16 липня 2015 року № 2119-о, ОСОБА_1 призначено на посаду першого заступника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.
Згідно з наказом Держаної фіскальної служби України від 2 квітня 2016 року № 1748-о, ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Державної податкової інспекції у м. Краматорську Головного управління ДФС у Донецькій області.
Відповідно до копії витягу з наказу Державної фіскальної служби України від 16 липня 2018 року № 1229-о, внесені зміни в наказі ДФС від 16.07.2015 № 2119-о «про призначення ОСОБА_1 » абзац другий пункту 1 наказу доповнено словами «та взяти до уваги раніше присвоєне спеціальне звання», також у наказі ДФС від 27.04.2016 № 1748-о «Про призначення ОСОБА_1 » пункт 2 наказу доповнено словами «та взяти до уваги раніше присвоєне спеціальне звання».
З наведеного випливає, що в спірний період позивач працювала в ГУ ДФС.
Також позивачем надані розрахункові листи за період з 2016 року по 2019 рік, в яких відсутні відомості про нарахування позивачу надбавки за спеціальне звання в спірному періоді (01.09.2016 – 27.08.2019). 
Слід звернути увагу на те, що надбавка за ранг державного службовця за вказаний період також не виплачувалася позивачу.
У листі ГУ ДПС у Донецькій області № 56530/10/05-99-13-02-22 від 10.07.2020 зазначено, що з 28.08.2019 позивачу розпочато виплату надбавки за 3 ранг державного службовця, який присвоєно згідно з наказом ГУ ДПС у Донецькій області від 27.08.2018 № 18-о «Про особовий склад». 
У довідці ГУ ДПС від 10.07.2020 № 153/0599-13-18 з інформацією про суми виплаченої надбавки за спеціальне звання зазначено, що спеціальне звання відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 № 839 не присвоювалось. Також зазначено, що з 28.08.2019 розпочато виплату надбавки за 3 ранг державного службовця, який присвоєно згідно з наказом ГУ ДПС у Донецькій області від 27.08.2018 № 18-о «Про особовий склад».
Відповідно до акта від 15.06.2020 № 4 про приймання-передавання справ (документів) від Головного управління ДФС у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області, на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», керуючись наказом Головного управління ДПС у Донецькій області від 29.08.2019 № 6 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Донецькій області», Головне управління ДФС у Донецькій області передало, а Головне управління ДПС у Донецькій області прийняло справи (документи), облікові документи та довідковий апарат до нього зокрема особову справу ОСОБА_1 , що підтверджується додатком до акта про приймання-передавання справ (документів) від Головного управління ДФС у Донецькій області до Головного управління ДПС у Донецькій області. 
Крім того, до суду надані копії документів: опис справ постійного зберігання №05-99-04П – 2014-2019; опис справ постійного зберігання №05-99-04П – 2014-2019 (продовження); опис справ з кадрових питань (особового складу) №05-99-04К – 2014-2015; опис справ з кадрових питань (особового складу) №05-99-04К – 2014-2019; опис справ з кадрових питань (особового складу) №05-99-04К – 2014-2019 (продовження); опис справ тимчасового зберігання № 05-99-04ТМ – 2014-2019.
Позивачу було присвоєно спеціальне звання державний радник податкової служби III рангу відповідно до Положення про спеціальні звання службових осіб державних податкових інспекцій, яке затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 1992 року № 559 «Питання державної податкової служби в Україні».
Пунктом 8 указаного Положення було передбачено, що спеціальні звання, присвоєні працівникам державних податкових інспекцій, зберігаються за ними протягом усього життя. У разі звільнення службової особи з податкової служби за порушення трудової дисципліни службова особа позбавляється спеціального звання. За невиконання або неналежне виконання своїх службових обов`язків службові особи державних податкових інспекцій можуть бути понижені у званні.
Отже, присвоєне 25.09.1997 позивачу спеціальне звання «Державний радник податкової служби ІІІ рангу» зберіглося за нею на момент виникнення спірних правовідносин.
З Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 1999 року № 258, Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2004 року № 1234, Положення про спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби та порядок їх присвоєння, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 19 грудня 2012 року № 1169, і Положення про спеціальні звання посадових осіб органів доходів і зборів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2013 року № 839 випливає, що спеціальні звання зберігаються за посадовими особами органів доходів і зборів довічно, а їх позбавлення можливе тільки за наявності відповідних підстав.
Матеріали справи не містять відомостей щодо позбавлення позивача спеціального звання або щодо пониження її у званні.
Пунктом 9 Порядку присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 жовтня 2013 року № 839 (далі – Порядок № 839), який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин, було передбачено, що посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців.
Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.
Пунктом 343.1 статті 343 ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання, зокрема, державний радник податкової та митної справи III рангу.
Згідно з п. 343.2 ст. 343 ПК України передбачено, що Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.
У разі присвоєння посадовій особі спеціального звання відповідно до пункту 343.1 цієї статті надбавка за ранг державного службовця не виплачується.
Слід зазначити, що станом на 01.09.2016 розмір надбавок до посадових окладів за спеціальні звання керівним працівникам і спеціалістам ДФС та її територіальних органів був установлений Додатком 58 до Постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268 «Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів».
У наступному розмір надбавок до посадових окладів за спеціальне звання державних службовців Державної фіскальної служби та її територіальних органів визначався Додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 757 «Деякі питання оплати праці працівників Державної фіскальної служби та її територіальних органів».
Пунктом 3 розділу ІІ Закону України від 4 липня 2013 року № 404-VII «Про внесення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з проведенням адміністративної реформи», який набув чинності 11.08.2013, установлено, що спеціальні звання податкової та митної служби, встановлені цим Законом, присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової служби України, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема, державний радник податкової служби III рангу - державний радник податкової та митної справи III рангу.
Отже, з 11.08.2013 за наведеним законодавчим приписом позивач мала безумовне право на спеціальне звання державний радник податкової та митної справи III рангу. Реалізація цього права не підлягало жодним обмеженням.
Усупереч наведених приписів законодавства позивачу не було присвоєно спеціальне звання державний радник податкової та митної справи III рангу
Слід зазначити, що спеціальне звання державний радник податкової служби III рангу, яке позивач мала з 25.09.1997, фактично, відповідає спеціальному званню державний радник податкової та митної справи III рангу, а тому, незалежно від здійснення роботодавцем відповідних формальностей щодо присвоєння спеціального звання державний радник податкової та митної справи III рангу, позивач мала законні очікування на реалізацію прав, пов`язаних з наявністю такого спеціального звання, зокрема, щодо права на надбавку за спеціальне звання.
У справі “Рисовський проти України” (заява № 29979/04) Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу “належного урядування”. Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
З огляду на викладене, місцевий суд дійшов правильного висновку про наявність у позивача з 01.09.2016 (у межах спірних правовідносин) права на надбавку до посадового окладу в розмірі, установленому для осіб, що мають спеціальне звання «Державний радник податкової та митної справи III рангу».
Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльності ГУ ДФС у Донецькій області щодо невиплати ОСОБА_1 заробітної плати з урахуванням надбавки за спеціальне звання (як державному раднику податкової служби ІІІ рангу) починаючи з 01.09.2016 по 27.08.2019.
З відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (безоплатний пошук) випливає, що 31.07.2019 проведено державну реєстрацію юридичної особи - Головне управління ДПС у Донецькій області, а Головне управління ДФС у Донецькій області перебуває в стані припинення з 07.08.2019.
Відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу шляхом поділу.
При цьому, пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що Державна податкова служба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.
Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 19 червня 2019 року № 537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби, у тому числі Головне управління ДПС у Донецькій області, а Головне управління ДФС у Донецькій області реорганізоване шляхом приєднання до Головного управління ДПС у Донецькій області. 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 682-р «Питання Державної податкової служби» вирішено погодитися з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 6 березня 2019 р. № 227 “Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України” (Офіційний вісник України, 2019 р., № 26, ст. 900) функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.
З огляду на викладене, ураховуючи, що особова справа позивача була передана з ГУ ДФС, яке реорганізовується шляхом приєднання до відповідача-1 - ГУ ДПС і в подальшому позивач працювала в ГУ ДПС у Донецькій області, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що саме ГУ ДПС у Донецькій області має здійснити перерахунок заробітної плати позивача.
Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На виконання цих вимог відповідачами не було доведено належними та допустимими доказами правомірності дій щодо не встановлення надбавки за спеціальне звання (як державному раднику податкової служби ІІІ рангу), водночас, доводи позивача знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи і не були спростовані відповідачами.
Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статями 291, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року в справі № 200/7841/20-а – залишити без змін.
Повне судове рішення – 02 лютого 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів                                                                      І. В. Сіваченко

                                                                                          А. А. Блохін 

                                                                                          Т. Г. Гаврищук