УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/11976/20 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф. 
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:
головуючого         Павицької Т. М.,
суддів                 Трояновської Г.С., Галацевич О.М., 

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м.Житомирі цивільну справу №295/11976/20 за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф. в м. Житомирі, 
в с т а н о в и в :

У жовтні 2020 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 звернулася до  АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку  з чим,  підписала заяву б/н від 17.10.2008 року.  17 жовтня 2008 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Банком на підставі договору надання банківських послуг було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачу надано у користування кредитну картку. У подальшому, кредитний ліміт було збільшено до 10500,00 грн. Банк належним чином виконав свої зобов`язання за вказаним вище правочином. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 28 липня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 12619 грн 94 коп., яка складається: 8856,98 грн – заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.:00,00 грн – заборгованість за поточним тілом кредиту; 8856,98 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками; 3762,96 грн – заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 грн – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;00,00 грн – нарахована пеня; 00,00 грн нараховано комісії.
На підставі викладеного АТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 12619, 94 грн.
Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 08 грудня 2020 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 17.10.2008 в сумі 8856,98 грн та 1475,23 грн судового збору. В задоволенні решти вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог щодо стягнення заборгованості за простроченими відсотками та ухвалити в цій частині нове про задоволення позову у повному обсязі, в іншій частині рішення суду залишити без змін.  Зокрема вказує, що при укладанні договору сторонами було погоджено умови кредитування, відповідач особисто поставив підпис про отримання договору, а відповідно і про всі відомі йому умови на день підписання заяви. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а відповідач його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за кредитом не оскаржується, а тому не перевіряється апеляційним судом на предмет законності та обґрунтованості в даній частині. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно договору № б/н від 17.10.2008 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 10500,00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до «Умов і Правил надання банківських послуг» у ПриватБанку. 
Згідно наданого позивачем розрахунку, станом на 28 липня 2020 року ОСОБА_1 перед банком має заборгованість сумі 12619 грн 94 коп., яка складається: 8856,98 грн – заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.:00,00 грн – заборгованість за поточним тілом кредиту; 8856,98 грн – заборгованість за простроченим тілом кредиту; 00,00 грн – заборгованість за нарахованими відсотками; 3762,96 грн – заборгованість за простроченими відсотками; 00,00 грн – заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України;00,00 грн – нарахована пеня; 00,00 грн нараховано комісії.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено апеляційним судом, що ОСОБА_1 окрім анкети-заяви від 17.10.2008 підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», яка містить умови щодо розміру відсоткової ставки (3,0%), порядку нарахування та сплати відсотків, порядку погашення заборгованості по кредиту, розмір щомісячних платежів від заборгованості та порядок нарахування неустойки: пені, штрафів (а.с. 19).
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім суми кредиту, стягнути заборгованість за простроченими відсотками.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 17.10.2008, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку як невід`ємні частини спірного договору, а також довідку про умови кредитування від 17.10.2008 року.
Разом з тим, апеляційний суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками. 
Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Оцінюючи в сукупності подані позивачем докази (Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», розрахунки заборгованості та виписку по картковому рахунку), слід зазначити наступне.
Щодо прострочених відсотків по кредиту, то до стягнення підлягають лише суми коштів, що передбачені умовами кредитного договору. Із розрахунку заборгованості за договором б/н від 17.10.2008 заборгованість за простроченими відсотками нараховувалася за процентною ставкою - 72%, 30 %, 34%, 43%. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченими відсотками нарахованими не на підставі довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». А тому, правові підстави для стягнення заборгованості по простроченим відсоткам у суду відсутні у зв`язку з безпідставністю позовних вимог у цій частині через відсутність передбаченого обов`язку відповідача по їх сплаті в анкеті-заяві від 17.10.2008 та Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», яка підписана ОСОБА_1 , та оскільки витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку не може вважатися складовою частиною спірного кредитного договору. Подібний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 21.10.2020 по справі № 190/1419/19.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що вказане рішення є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, тому підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.          
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 

Головуючий 

Судді