Ухвала
 
12 лютого 2021 року 
 
м. Київ
 
справа № 803/122/20
провадження № 61-2075ас21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 26 червня 2020 року у справі № 38-м/2020 за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія-Близнюки», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року засобами поштового зв`язку на адресу Верховного Суду надійшла апеляційна скарга Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), яка підписана представником Криловою О. Л. разом із матеріалами справи № 803/122/20.
 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» та матеріали справи № 803/122/20 призначено судді - доповідачеві Гулейкову І. Ю.
Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
Відповідно до частини третьої статті 487 ЦПК України ухвала суду про відмову у видачі виконавчого листа може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.
Подана апеляційна скарга не може бути прийнята Верховним Судом до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, з огляду на наступне.
 
Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.
 
Частиною першою статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
 
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
 
Згідно з підпунктом 11 пункту 161 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України у редакції Закону України № 1401-VIII від 02 червня 2016 року «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-2 Конституції у Верховному Суді та судах касаційної інстанції з 01 січня 2017 року здійснюється виключно адвокатами.
 
Зазначені зміни до Конституції України набули чинності 30 вересня 2016 року, а провадження в цій справі відкрито у 2020 році.
 
Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.
 
Підстав вважати справу малозначною Верховним Судом не встановлено.
 
Частиною четвертою статті 62 ЦПК України передбачено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
 
Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
 
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
 
Криловою О. Л. додано до касаційної скарги довіреність на представництво інтересів АТ КБ «ПриватБанк» від 13 квітня 2020 року, однак не надано документів, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги.
 
Частиною першою статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.
 
Згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України відомості здійснення Криловою О. Л. адвокатської діяльності та набуття нею статусу адвоката відсутні.
 
Крім того, з матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги матеріалів не вбачається за можливе достеменно встановити повноваження Крилової О. Л. діяти в порядку самопредставництва АТ КБ «Приватбанк» у розумінні частини третьої статті 58 ЦПК України.
 
В порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких визначені законодавством чи установчими документами.
 
Суд звертає увагу на те, що сама лише довіреність не може підтверджувати повноваження Крилової О. Л. , як провідного юрисконсульта департаменту претензійно-позовної роботи АТ КБ «Приватбанк», представляти інтереси Банку в судах України в порядку самопредставництва, оскільки до скарги не додано доказів того, що Крилова О. Л. обіймає зазначену посаду, а також доказів, які дозволяють встановити обсяг повноважень вказаної посадової особи (статут, положення, трудовий договір (контракт). Копії перших двох аркушів статуту Банку (а. с. 14-15), такої інформації не містять.
 
Згідно з відомостями витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, керівником Банку, який уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, зазначено ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - представник.
 
Проте відомості про особу, яка підписала апеляційну скаргу, у зазначеному Реєстрі відсутні.
 
Отже, Суд дійшов висновку, що до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що юрисконсульт Крилова О. Л. має право представляти Банк як представник (адвокат) на підставі довіреності, так і в порядку самопредставництва відповідно до положень частини третьої статті 58 ЦПК України, тобто апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати.
 
Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції якщо подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.
 
Частиною сьомою статті 357 ЦПК України передбачено, що про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала.
 
Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 03 грудня 2020 року у справі за заявою Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Дніпровський Банківський Союз» від 26 червня 2020 року у справі № 38-м/2020 за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Софія-Близнюки», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості повернути заявнику.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Матеріали справи № 803/122/20 повернути до Дніпровського апеляційного суду.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               І. Ю. Гулейков