У Х В А Л А  
18 березня 2021 року
м. Київ
справа №693/1334/19
провадження № 61-1134ск21 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жашківського районного суду від 20 жовтня 2020 року та на постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна, ОСОБА_3 , про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно,
ВСТАНОВИВ :
У жовтні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно.
Рішенням Жашківського районного суду від 20 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено.
Скасовано Свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом від 25 лютого           2011 року, зареєстроване 30 травня 2016 року у Спадковому реєстрі за №59029424 на ім?я ОСОБА_1 .
У січні 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жашківського районного суду від 20 жовтня 2020 року та на постанову Черкаського апеляційного суду від 24 грудня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Ухвалою Верховного Суду від 08 лютого 2021 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України касаційної скарги з зазначенням підстав касаційного оскарження та їх відповідного обґрунтування.
У березні 2021 року до суду надійшла уточнена касаційна скарга ОСОБА_1 , якою недоліки скарги не усунуто в повному обсязі.
Залишаючи касаційну скаргу без руху, Верховний Суд наголошував на тому, що скаржником оскаржуються судові рішення, визначені пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України, а тому скаржнику необхідно зазначити підставу касаційного оскарження з переліку, визначеного пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України та її відповідне обґрунтування.
Надаючи до суду уточнену касаційну скаргу, ОСОБА_1 не виконав вимог ухвали Верховного Суду від 08 лютого 2021 року у повному обсязі, виходячи з такого.
Мотивувальна частина уточненої касаційної скарги зводиться до оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення провадження у справі та про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, тобто, до оскарження судових рішень, постановлених за результатами розгляду процесуальних питань, також скаржник посилався як на підставу касаційного оскарження на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України і зазначив, що суд апеляційної інстанції порушив вимоги статті 254 ЦПК України («Поновлення провадження у справі») та не врахував вимоги статті 4, пункту другого частини першої статті 257 ЦПК України («Право на звернення до суду за захистом», «Залишення позову без розгляду» відповідно), а правовий висновок Верховного Суду щодо застосування вказаних норм права відсутній. Таким чином, касаційна скарга зводиться до оскарження ухвал суду першої інстанції про поновлення строку касаційного оскарження та про відмову у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, тобто, до незгоди скаржника з результатами вирішення судом процесуальних питань.
Натомість, резолютивна частина касаційної скарги містить клопотання щодо скасування рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції, ухвалених судами за результатами розгляду спору по суті. Нормативно-правове обґрунтування того, в чому на думку скаржника полягає неправильне вирішення спору по суті в мотивувальній частині касаційної скарги відсутнє.
Таким чином, скаржник просить за результатами касаційного перегляду скасувати судові рішення за результатами розгляду спору, проте, зазначені скаржником мотиви стосуються процесуальних ухвал, які не переглядалися судом апеляційної інстанції та не підлягають касаційному оскарженню.
За змістом статті 127 ЦПК України встановлений судом строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
З метою недопущення надмірного формалізму та порушення принципу доступу до правосуддя, враховуючи те, що скаржник звертається до суду особисто, без допомоги адвоката, та не володіє достатніми знаннями в сфері юриспруденції, Верховний Суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: для надання скаржником виправленої касаційної скарги з урахуванням вимог цієї ухвали.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання вищевказаних вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Керуючись статтями 127, 261 ЦПК України,
УХВАЛИВ :
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених вище недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                         А. А. Калараш