Справа № 127/22648/20 
Провадження № 33/801/63/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іванченко Я. М.
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2021 року                                                                               м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О. В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
02 жовтня 2020 року о 10 год. 18 хв. в м. Вінниці по вул. Київська, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Богдан 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надаючи послуги з перевезення пасажирів на приміському маршруті «Вінниця-Сосонка», перевозив пасажирів більше ніж встановлено місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, а саме замість 23, перевозив 31 пасажира, чим порушив вимоги п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, що становить 17 000 гривень на користь держави. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 гривень.
Не погодившись з цією постановою, 18 грудня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції позбавив його можливості реалізувати право на отримання професійної правничої допомоги, чим фактично позбавив можливості захистити свої права. Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що він не був ознайомлений з протоколом про притягнення його адміністративної відповідальності, оскільки такий був складений без його відома. Водночас, відеозапис, долучений до матеріалів справи, не містить інформації про дату та місце проведення відеозйомки, інформації про особу, яка її проводила та на який спецзасіб, а також на ньому відсутні будь-які обставини справи. 
ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції не враховано, що його не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, оскільки матеріали справи не містять доказів, що він є суб`єктом господарювання або найманим працівником суб`єкта господарювання, який здійснює регулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом.
В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Парпальос Вікторія Василівна підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з підстав, зазначених у цій скарзі.
Апеляційний суд, згідно з вимогами ст. 294 КУпАП, переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду без змін з огляду на таке.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
За приписами ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 062198 від 02 жовтня 2020 року, складеного інспектором ВБ ДРУПП у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Букатуру О. П. у присутності понятих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 02 жовтня 2020 року о 10 год. 18 хв. в м. Вінниці по вул. Київська, 29, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Богдан 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та надаючи послуги з перевезення пасажирів на приміському маршруті «Вінниця-Сосонка», перевозив пасажирів більше ніж встановлено місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, а саме замість 23, перевозив 31 пасажира, чим порушив вимоги п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП. ОСОБА_1 від пояснень та підпису відмовився в присутності понятих (а. с. 1).
У рапорті інспектора ВБ ДРУПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Апостола В. зазначено, що 02 жовтня 2020 року у м. Вінниця по вул. Київська, 29, було зупинено транспортний засіб «Богдан 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який перевозив пасажирів за маршрутом Сосонка – Вінниця більше ніж передбачено місць для сидіння, а саме замість 23 пасажирів перевозив 31 пасажира. В цих діяннях водія вбачались ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ст. 44-3 КУпАП, п.п. 2 . 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року, тому на водія було складено адміністративний протокол серії АА № 062198 (а. с. 3). 
З відеозапису, який міститься в матеріалах справи (а. с. 4) та здійснений 02 жовтня 2020 року, вбачається, що в транспортному засобі «Богдан 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив пасажирів з с. Сосонка, знаходиться пасажирів більше ніж передбачено місць для сидіння, зокрема усі сидячі місця зайняті, водночас в салоні перебувають стоячі пасажири. 
Відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Згідно з ч. 1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів № 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено на усій території України карантин.
Згідно з п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року на території регіону (адміністративно територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.
Відповідно до «Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту», затверджених Постановою КМУ № 176 від 18 лютого 1997 року, водій має право не допускати до поїздки пасажира, якщо в салоні відсутні вільні місця.
Апеляційний суд звертає увагу, що не виконавши встановленні Кабінетом Міністрів України карантинні обмеження, ОСОБА_1 свідомо поставив під загрозу життя та здоров`я інших людей, оскільки контролювати кількість пасажирів, які знаходяться в салоні автобусу (маршрутного таксі), забезпечення безпеки їх життю та здоров`ю - є безпосереднім обов`язком водія транспортного засобу, який здійснює пасажирське перевезення.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 не дотримався вимог закону щодо перевезення пасажирів, порушив встановлені п. п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року правила щодо карантину людей, апеляційний суд дійшов висновку, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП тому, що не здійснює господарську діяльність та не зареєстрований відповідно до закону як фізична особа-підприємець, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки саме водій, а не перевізник, тобто не посадові особи суб`єкта господарювання, відповідає за кількість пасажирів, які перебувають в транспортному засобі під час здійснення перевезень, водночас, з відеозапису події встановлено, що 02 жовтня 2020 року транспортним засобом «Богдан 09202», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перевозив пасажирів більше ніж встановлено місць для сидіння, керував саме ОСОБА_1 .
Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд позбавив ОСОБА_1 можливості реалізувати право на отримання професійної правничої допомоги, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що він заявляв до суду першої інстанції таке клопотання.
Доводи апеляційної скарги про те, що скаржник не був ознайомлений зі змістом протоколу серії АА № 062198 від 02 жовтня 2020 року, апеляційним судом не приймаються, оскільки зі змісту цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 від отримання протоколу, надання пояснень та підпису відмовився в присутності понятих - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
З огляду на вищевикладене, наявні у матеріалах справи докази у своїй сукупності є підтвердженням в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, отже судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. ст. 279, 280 КУпАП дотримано, доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваної постанови відсутні.
Враховуючи наведене, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 08 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ковальчук