УХВАЛА
05 березня 2021 року 
Київ
справа №200/991/20-а
адміністративне провадження №К/9901/14654/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,
суддів - Жука А. В., Мартинюк Н. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконними дій та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 (суддя - Кониченко О. М.) і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 (колегія суддів у складі: Ястребової Л. В., Блохіна  А. А., Компанієць І. Д.),
УСТАНОВИВ:
У січні 2020 року Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» (далі - позивач, ПАТ «Донецькоблгаз») звернулося до суду з адміністративним позовом до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.  Харків) (далі - відповідач, Покровський МР ВДВС), в якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Покровського МР ВДВС від 16.12.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16  692 грн, винесену в межах виконавчого провадження № 60893440 від 16.12.2019;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Покровського МР ВДВС від 16.12.2019 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16  692 грн, винесену в межах виконавчого провадження № 60893388 від 16.12.2019;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Покровського МР ВДВС від 13.01.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, винесену в межах виконавчого провадження № 60893440 від 16.12.2019;
- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Покровського МР ВДВС від 13.01.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, винесену в межах виконавчого провадження № 60893388 від 16.12.2020. 
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на примусовому виконанні Покровського МР ВДВС перебувають виконавчі провадження АСВП №  60893440 та АСВП № 60893388, відкриті 16.12.2019 на підставі виконавчого листа №  235/5187/19, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 13.12.2019 про зобов`язання позивача здійснити підключення зовнішньої розподільної газової мережі до житла за адресою: АДРЕСА_1 та про зобов`язання позивача належним чином оформити проект газопостачання за цією адресою. 16.12.2019 державним виконавцем винесено постанови АСВП №  60893388 та АСВП № 60893440 про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 16  692,00 грн по кожній постанові. 13.01.2020 державним виконавцем при примусовому виконанні зазначених виконавчих проваджень винесено постанови про накладання штрафу на ПАТ «Донецькоблгаз» у розмірі 5100 грн по кожній постанові за невиконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області в повному обсязі. Позивач вважає, що виконав рішення в повному обсязі, тому не погоджується з такими діями відповідача та вважає їх протиправними, а відповідні постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 16  692,00 грн та про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн такими, що підлягають скасуванню.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2020, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020, адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Покровського МР ВДВС від 13.01.2020 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн, винесену в межах виконавчого провадження №  60893388 від 16.12.2019. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Судові рішення попередніх інстанцій мотивовано тим, що на дату відкриття виконавчого провадження, у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати/не зазначати у постанові про відкриття виконавчого провадження питання про стягнення виконавчого збору за вказаними виконавчими документами. Крім того, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про відсутність підстав для застосування частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки до 16.12.2019, а саме: вирішення державним виконавцем питання про відкриття виконавчого провадження вимоги виконавчого документа не виконано. Також суди дійшли висновку, що якщо при обстеженні позивачем газових комунікацій стягувача було виявлено недоліки, які є підставою для подальшого відключення від газопостачання, то у позивача були відсутні підстави проводити підключення газу, про що необхідно було повідомити відповідача. Отже, суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позивач суто формально підійшов до виконання рішення суду, оскільки до реального виконання рішення суду такі дії не призвели, і станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 13.01.2020 АСВП №  60893440 рішення суду фактично залишалось невиконаним.
Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Доводи касаційної скарги аналогічні викладеним у апеляційній скарзі. 
Зі змісту касаційної скарги позивача встановлено, що підставою для касаційного оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій позивач вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж. М. (судді-доповідача), Дашутіна І. В., Мартинюк Н. М. від 16.07.2020 відкрито касаційне провадження за скаргою ПАТ «Донецькоблгаз» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020.
Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 04.03.2021 № 389/0/78-21 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 200/991/20-а у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Дашутіна І. В. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 21.09.2021  № 12 ), що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2021 визначено склад колегії суддів, а саме: головуючого суддю (суддю-доповідача) Мельник-Томенко Ж. М., суддів Жука А. В., Мартинюк Н. М. для розгляду судової справи № 200/991/20-а.
Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалися.
Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2021 закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перегляд судових рішень здійснюється в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевірка правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права - на підставі встановлених фактичних обставин справи (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
За змістом пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає про відсутність правової позиції Верховного Суду щодо визначення виконання рішення суду у справах про підключення газопостачання та оформлення проекту газифікації, та відповідно відсутності позиції щодо визначення фактичного часу, з якого рішення суду вважається виконаним та у зв`язку з цим можливе застосування частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».
Водночас вказані доводи скаржника спростовуються наступним. 
Так, Верховний Суд у постановах від 10.04.2019 та від 14.01.2021 у справі №  750/2414/17 дійшов висновку, що аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що на стадії відкриття виконавчого провадження державний виконавець не може з`ясовувати питання про те, чи виконано рішення суду. На цьому етапі він повинен пересвідчитися, зокрема, чи відповідає виконавчий документ і заява про його виконання вимогам Закону України «Про виконавче провадження», чи надано усі документи, відтак якщо немає підстав для повернення виконавчого документа або відмови у відкритті виконавчого документа, відкриває виконавче провадження. А перевірка виконання рішення суду здійснюється вже після відкриття виконавчого провадження. Крім того, аналіз положення статей 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» в аспекті спірних правовідносин дає підстави для висновку, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє розпочинається з прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, у якій, з-поміж іншого, державний виконавець зобов`язаний зазначити суму виконавчого збору, яка підлягає стягненню. Отже, на дату відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа у державного виконавця не було законних підстав для того, щоб не вирішувати/не зазначати у постанові про відкриття виконавчого провадження питання про стягнення виконавчого збору за виконавчим документом.
В оскаржуваних судових рішеннях суди попередніх інстанцій застосували норму права з урахуванням висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду  від 10.04.2019 у справі № 750/2414/17.
Також Верховний Суд у постанові від 16.07.2020 у справі № 816/660/17 дійшов висновку, що джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид та обсяг яких залежить від характеру правовідносин, суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання та мотивів рішення, яке примусово виконується. Виходячи з суті зобов`язання та характеру правовідносин, у яких воно виникло, Суд у справі № 816/660/17 погодився з висновками судів попередніх інстанцій про те, що прийняття позивачем рішення, у якому лише констатовано факт розгляду (обговорення) спірного питання без вирішення його по суті, є імітацією виконання рішення суду та ухиленням від його реального виконання. Аргументи про те, що в спірних правовідносинах існують перешкоди, що виключають можливість прийняття рішення, висновків суду не спростовують і не дають підстав уважати, що позивачем у контексті змісту зобов`язання та його повноважень були вжито достатніх заходів для виконання рішення суду у чіткій відповідності з його резолютивною частиною.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 25.11.2019 у справі № 810/3430/16 зазначив, що виконавче провадження з підстав, визначених у пункті 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», закінчується у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом. Закінчуючи виконавче провадження із зазначених підстав державний виконавець зобов`язаний пересвідчитись, що відповідне зобов`язання виконано у чіткій відповідності з резолютивною частиною рішення суду. Джерелом відомостей про фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом можуть слугувати будь-які докази, що містять відповідну інформацію, вид і форма яких залежить від суті та змісту покладеного на боржника зобов`язання. Участь у виконавчому провадженні державного органу чи установи, наділеної функціями держави, не звільняє державного виконавця від обов`язку пересвідчитись у фактичному виконанні зобов`язання, що покладено на такий орган чи установу рішенням суду. Будь-які листи таких осіб не мають для державного виконавця наперед встановленої сили і не звільняють його або відповідний орган чи установу від обов`язку доказування обставин, що мають значення для прийняття окремого процесуального рішення у межах виконавчого провадження.
Судами попередніх інстанцій у даній справі встановлено, що державним виконавцем двічі здійснювалась перевірка виконання рішення суду за кожним виконавчим провадженням та вчинено всі процесуальні дії, передбачені статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, судами попередніх інстанцій щодо виконання рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області по справі № 235/5187/19 від 02.09.2019 в частині зобов`язання позивача належним чином оформити проект газопостачання житла за адресою: АДРЕСА_1 встановлено, що проект направлено боржнику 20.12.2019, тобто після відкриття виконавчого провадження.
Також судами попередніх інстанцій встановлено, що вимоги виконавчого документа № 235/5187/19, виданого Красноармійським міськрайонним судом Донецької області 13.12.2019 про зобов`язання позивача здійснити підключення зовнішньої розподільної газової мережі до житла за адресою: Донецька область, м.  Покровськ, вул. Хутірська, 16, виконано 16.12.2019, про що складено відповідний акт від 16.12.2019. 
Проте, одразу після складання акту про відновлення газопостачання, того ж дня газопостачання було відключено, про що складено акт на відключення від газопостачання споживача від 16.12.2019. 
Позивач посилається на те, що газопостачання за адресою стягувача було припинено  у зв`язку з аварійним станом газорозподільної системи.
У зв`язку з чим, суди попередніх інстанцій зазначили, що якщо при обстеженні позивачем газових комунікацій стягувача було виявлено недоліки, які є підставою для подальшого відключення від газопостачання, то у позивача були відсутні підстави проводити підключення газу, про що повідомити відповідача.
Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо суто формального підходу позивача до виконання рішення суду, оскільки до реального виконання рішення суду такі дії не призвели, і станом на момент винесення оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 13.01.2020 АСВП № 60893440 рішення суду фактично залишалось невиконаним. 
Відтак, після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїх постановах вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Водночас суд касаційної інстанції зазначає, що суди попередніх інстанцій переглянули справу у відповідності до вказаних висновків Верховного Суду. 
Доводи та аргументи позивача фактично зводяться до переоцінки доказів. Разом з тим, суд касаційної інстанції наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права. 
За правилами пункту 4 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження виявилося, що Верховний Суд у своїй постанові вже викладав висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, або відступив від свого висновку щодо застосування норми права, наявність якого стала підставою для відкриття касаційного провадження, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку, коли Верховний Суд вважає за необхідне відступити від такого висновку). Якщо ухвала про відкриття касаційного провадження мотивована також іншими підставами, за якими відсутні підстави для закриття провадження, касаційне провадження закривається лише в частині підстав, передбачених цим пунктом.
Відповідно до частини другої статті 339 КАС України про закриття касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про закриття касаційного провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 339 КАС України.
Керуючись статтями 327, 341, 345, 339, 355 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Закрити касаційне провадження № К/9901/14654/20 у справі № 200/991/20-а за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.02.2020 і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» до Покровського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання незаконними дій та скасування постанов про стягнення виконавчого збору та накладення штрафу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. 

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко
А.В. Жук ,
Н.М. Мартинюк
Судді Верховного Суду