ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2882/21 Справа № 932/10407/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цитульський В. І. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

Категорія 69

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
суддів – Городничої В.С.., Лаченкової О.В.,
при секретарі - Пивоваровій А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу 
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року 
у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Шевченківський районний у м.Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту, що має юридичне значення,-

В С Т А Н О В И Л А:

       У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що у її свідоцтві про народження прізвище батька зазначено як « ОСОБА_2 » в той час як вірним прізвищем є « ОСОБА_3 », така ж помилка допущена і в її прізвищі, тому просила суд встановити факт належності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 14 січня 1959 року.
       Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.
       Рішення суду мотивовано тим, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, який видав документ, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження. 
       Не погодившись з рішенням суду, заявник подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким задовольнити заяву. 
       В обґрунтування скарги зазначає, що свідоцтво видано Октябрським районним відділом запису актів громадського стану м.Ростов-на-Дону, тому у зв`язку з карантинними обмеженнями щодо в`їзду на територію інших держав, вона позбавлена можливості внести зміни до актового запису шляхом звернення до органу, що видав документ.
       Третя особа подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила закрити провадження у справі.
       Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду залишенню без змін, з наступних підстав.
       
       Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи в тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
       Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
       Частиною 2 ст.315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Тобто, з аналізу вказаних процесуальних норм вбачається, що встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі можливо у разі якщо ідентифікаційні дані особи, в такому документі, не збігаються з ідентифікаційними даними зазначеними в свідоцтві про народження або у паспорті і від встановлення таких фактів залежить виникнення, зміна або припинення її особистих чи майнових прав, та за умови якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
       Як роз`яснено у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, заяви про встановлення факту належності свідоцтв, що їх видають органи реєстрації актів цивільного стану, та інших документів, що посвідчують особу, не підлягають розгляду в окремому провадженні, оскільки ці питання вирішуються органом, який видав документ.
       Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. 
       З огляду на те, Закон України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачений порядок внесення змін до актового запису цивільного стану, до якого в свою чергу відноситься свідоцтво про народження, така зміна проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану, що виключає розгляд справи в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 .
       Доводи апеляційної скарги про те, у зв`язку з карантинними обмеженнями щодо в`їзду на територію інших держав заявник позбавлена можливості звернутися до органу, що видав документ для внесення змін, не можуть бути прийняті до уваги оскільки не відміняють вимоги процесуального закону, яким визначено, що судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають справи про встановлення факту належності особі свідоцтва, що видають органи державної реєстрації актів цивільного стану (ч.3 ст.315 ЦПК України).
       За змістом положень статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», у разі відмови відповідного органу у внесенні змін до актового запису цивільного стану, заявник може звернутися до суду за захистом свого права.
       Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, передбачених ст. 376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
       Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 жовтня 2020 року — залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

                О.В. Лаченкова