Справа № 299/2208/20

Закарпатський апеляційний суд
       
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

15.02.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянув у відкритому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/906/20 за апеляційною скаргою представника потерпілої ОСОБА_2 – адвоката Нечаєва В.В. на постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23. 09. 2020.
Цією постановою провадження у справі, щодо: 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрито за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 150390 від 09. 07. 2020 та постанови судді 23. 09. 2020 вбачається, що ОСОБА_1 09. 07. 2020 о 10 год. 56 хв., знаходячись в с. В. Копаня по вул. Грушевського, Виноградівського району, Закарпатської області, образив нецензурним словом ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_2 - адвокат Нечаєв В.В. просить постанову Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23. 09. 2020 скасувати та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. В обґрунтування поданої апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції невірно оцінив докази у справі, що призвело до винесення незаконного й необгрунтованого рішення. Вказує на те, що судом проігноровано пояснення потерпілої та її представника з приводу того, що жодних неприязних стосунків особисто між потерпілою та ОСОБА_1 не існує, як і будь-яких земельних спорів, оскільки такий відбувається між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Сама подія відбувалась на проїжджій частині вул. Грушевського в с. В. Копаня, що є громадським місцем, де ОСОБА_1 в присутності сторонніх осіб обізвав потерпілу, що не могло не порушувати громадський порядок. 
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який заперевич проти задоволення апеляційної скарги, допитавши свідка ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав. 
У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням  Кодексу України про адміністративні правопорушення, є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання  Конституції  і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
-2-
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказані вимоги закону при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 судом першої інстанції виконані в повному обсязі.
Згідно з диспозицією статті 173 КУпАП об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі діяння: 1) нецензурна лайка в громадських місцях; 2) образливе чіпляння до громадян; 3) інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.
Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку, де громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.
Крім того обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, а саме дрібне хуліганство - є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Отже для кваліфікації дій особи, необхідно співставити фактичні обставини події, тобто відповідність конкретного діяння, а також наявні докази із ознаками того чи іншого складу правопорушення, передбаченого у диспозиції статті КУпАП.
Згідно вимог ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, повинно бути зазначено, зокрема: суть адміністративного правопорушення, тобто яка протиправна, винна дія (бездіяльність), що посягає на громадський порядок і за що законом передбачена адміністративна відповідальність, ставиться у вину особі; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи. 
Всупереч таким вимогам закону, складений щодо ОСОБА_6 протокол про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №150390 від 09. 07. 2020 вказаним вимогам не відповідає, а тому можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 173 КУпАП, виходячи з вимог ч. 1 ст. 247 цього Кодексу, виключається. 
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 150390 від 09. 07. 2020, який був предметом розгляду суду першої інстанції, ОСОБА_1 09. 07. 2020 о 10 год. 56 хв., знаходячись в с. В. Копаня по вул. Грушевського, Виноградівського району, Закарпатської області, образив нецензурним словом ОСОБА_2 .
Як видно, очевидних фактичних даних на доведення події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 не містять також і додані до протоколу про адміністративне правопорушення письмові докази, а також пояснення самої потерпілої ОСОБА_2 

-3-

Зі змісту показань ОСОБА_2 вбачається, що 09. 07. 2020 близько 10 год. 56 хв., вона знаходилась на вул. Грушевського, так як проводились винесення меж земель в натуру, оскільки у її родини із сусідом існує спір за межові знаки, під час цього її сусід ОСОБА_1 образив її нецензурним словом. 
Із матеріалів справи вбачається, що зміст письмових пояснень ОСОБА_2 є загалом аналогічними доводам апеляційної скарги її представника про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Крім того, апеляційний суд враховує і те, що в  складеному щодо ОСОБА_1    протоколі   про адміністративне правопорушення  відсутні  дані про будь-кого із свідків інциденту, який нібито мав місце 09. 07. 2020 о 10 год. 56 хв. за вищевказаних обставин, хоча   на місці події  такі особи були.  
З пояснень свідка ОСОБА_5 , допитаної в суді апеляційної інстанції, вбачається, що між ОСОБА_1 та сім`єю потерпілої ОСОБА_7 тривалий час існують неприязні стосунки через наявність земельного спору із батьком потерпілої. 09. 07. 2020 вона була на роботі, коли її зателефонував ОСОБА_1 , який повідомив про те, що сусід почав різати межову огорожу між їхніми дворогосподарствами, він намагався цьому перешкодити, однак потерпіла ОСОБА_2 почала хапати його за руку, тому він обізвав її нецензурним словом. 
Окрім того, з оглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що на ньому зафіксованаконфліктна ситуація між ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_7 в присутності інших членів громади, розмова відбувається на підвищених тонах, суперечка відбувається з приводу межі між дворогосподарствами. 
На переконання апеляційного суду дослідження пояснень вищевказаних осіб дозволяє дійти висновку про те, що зміст висловлювання ОСОБА_1 не призвів до порушення громадського порядку та спокою громадян.
При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянню до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Під нецензурною лайкою, як формою дрібного хуліганства, необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності.
Під образливим чіпляннм до громадян необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері. Проте, такого ставлення ОСОБА_1 до будь - якої особи в межах цієї справи не встановлено.
Більш того, суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
Таким чином, суд першої інстанції дав правильну оцінку всім наявним доказам та належним чином мотивував у постанові свої висновки. Вказані висновки суду відповідають фактичним обставинам справи.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі представника потерпілої - адвоката Нечаєва В.В. правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують та не вказують на наявність в діях ОСОБА_1  адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 

-4-

При таких обставинах (оскільки інших доказів немає), апеляційний суд не може вважати доводи, наведені представником потерпілої в апеляційній скарзі належними, допустимими і достовірними доказами у справі і ставити їх в основу доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП . 
При цьому апеляційний суд враховує, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції не наділений повноваження самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
При  розгляді  справи апеляційний суд також враховує, що  Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09. 06. 98, п. 54 рішення у справі «Шабельников проти України» від 19. 02. 2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.
Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з положень ст. ст. 8, 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Аналізуючи вищевикладені обставини та керуючись конституційним принципом презумпції невинуватості, вказаним в ст. 62 Конституції України, суд вважає що у матеріалах справи відсутні достовірні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 та його винуватість не доведена.
Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Враховуючи викладене, судом першої інстанції було вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання про наявність чи відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, відтак рішення суду про відсутність в його діях складу вказаного 

-5-

адміністративного правопорушення, є законним та обґрунтованим, підстав для його скасування немає, а тому апеляційна скарга представника потерпілої Дубровки А.І. задоволенню не підлягає. 
При прийнятті рішення також, ураховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що апелянтом жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката Нечаєва В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Виноградівського районного суду Закарпатської області від 23. 09. 2020, якою справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 провадженням закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: