ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2021 року	Львів	Справа № 460/154/20 пров. № А/857/14429/20	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Макарика В.Я.,
при секретарі судового засідання:                              Галаз Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби на рішення  Рівненського окружного адміністративного суду  від 24 вересня 2020 року ( суддя Недашківська К.М., ухвалене в м. Рівне о 16:07) у справі №460/154/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості, картки відмови,-  
                                                          ВСТАНОВИВ:
В січні 2020 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Поліської митниці Держмитслужби та просив визнати протиправними та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.04.2019 №UA204000/2019/000670/2 від 09.07.2019 та Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00681 від 09.07.2019.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду  від 24 вересня 2020 року позов задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням  суду, його оскаржив відповідач- Поліська митниця Держмитслужби, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 24 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. 
В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів містить усю необхідну та визначену законодавством інформацію, усі розділи Рішення заповнені належним чином, а основною підставою для його прийняття стало порушення декларантом норм ст. 53 МК України, в частині не надання обов`язкових для підтвердження митної вартості документів, зокрема платіжного документу про сплату рахунку. Вказує, що у експортній декларації Республіки Польща від 10-05.2019 відсутня інформація, що автомобіль є пошкодженим. Документи про час та місце ДТП на території ЄС митниці не надавалися, а відтак позивачем не надано документ щодо підтвердженні складових митної вартості товару, у тому числі витрат транспортування оцінюваних товарів до кордону України. Апелянт зазначає, що митну вартість товару визначено, на підставі інформації, згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2- 14650,00 евро. Числове значення митної вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 430892,23 грн., а сума додатково нарахованих митних платежів становить 66613,75 грн.  Зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що Поліською митницею Держмитслужби перед прийняттям оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, декларанту позивача направлялися вимоги щодо надання додаткових документів, які підтверджують заявлений рівень митної вартості товарів, зокрема і щодо вартості транспортування автомобіля. На вказані вимоги декларантом позивача була направлена відмова в надані запитуваних документів. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про  відмову в позові.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Представник апелянта в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в позові.
Позивач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився та явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без його участі. Клопотання про відкладення розгляду справи судом відхилено у зв`язку з його необгрунтованістю.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10 квітня 2019 року LeasePlan (ЛеасеПлан ТзОВ, ідентифікаційний номер 63671069, податкова ідентифікація CZ63671069, Чеська республіка, Бухарова, 1423/6, 15800, Прага 5) продав, a Ryszard Zarow (Ришард Жарув, ідентифікаційний номер 02537214, податкова ідентифікація CZ683375888, Чеська республіка, Оцелярська 340/8, 70300 Острава-Вітковіце) придбав і оплатив автомобіль FORD FOCUS, номер кузова НОМЕР_1 згідно з Фактурою LeasePlan від 10.04.2019 №6832824 (а.с. 36, переклад а.с. 37 том 1).
Також, 06 травня 2019 року позивач придбав даний автомобіль (КТЗ) в ОСОБА_2 на підставі Рахунку-фактури Ryszard Zarow №1/05/2019 від 06.05.2019, у якому позивач як покупець заявив, що йому відомий технічний стан автомобіля, що автомобіль пошкоджений, а також підтвердив його актуальний стан, та 06 травня 2019 року позивач за вказаний автомобіль розрахувався з продавцем ОСОБА_2 готівкою в сумі 7300,00 EUR, які ОСОБА_2 отримав, що підтвердив своїм підписом і печаткою у Квитанції про проведення оплати від 06.05.2019. Окрім цього 06 травня 2019 року на вказаний КТЗ позивачу було видано Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, частина І, технічний паспорт автомобіля НОМЕР_2 , частина II технічний паспорт автомобіля.
10 травня 2019 року продавець Ryszard Zarow відправив позивачу КТЗ відповідно до Митної декларації країни відправлення 19PL335010E03004699.
В подальшому 30 червня 2019 митний орган прийняв митну декларацію №UA204010/2019/022615 щодо митного оформлення КТЗ за ціною 7300 EUR; рядок 43 Код МВВ – 1; рядок 46 Статистична вартість – 217,65205, та, був оформлений Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) №UA209030/2019/43529, у Додатковому аркуші до якого вказав, що в автомобіля пошкоджено лакофарбове покриття, передній бампер, радіатори, решітка, спрацьовані подушки безпеки.
Як вбачається з матеріалів справи, на замовлення позивача щодо визначення вартості КТЗ ФОП ОСОБА_3 склав Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №04-0719 від 03.07.2019, відповідно до якого у Висновку про вартість колісного транспортного засобу, вказав, що вартість КТЗ FORD FOCUS, номер кузова НОМЕР_1 , становить 5145,48 EUR, крім цього вказав, що цей автомобіль має пошкодження, для усунення яких потрібний відновлювальний ремонт на загальну суму 13086,27 EUR.
Також, Товариством з обмеженою відповідальністю “КАПІТАЛ ВЕСТ ГРУП” видана Експертна довідка №190703/002 від 03.07.2019 про технічні характеристики КТЗ (а.с. 93 том 1) та ОС ДП “ВОЛИНЬСТАНДАРТМЕТРОЛОГІЯ” позивачу видана Довідка №7943с/2-5 від 03.07.2019 для цілей митного оформлення про відповідність КТЗ екологічним нормам.
03 липня 2019 року позивач надав митному органу документ про підтвердження вартості перевезення товару, які склали 100 EUR, 
В подальшому, декларант позивача оформив та подав митному органу Митну декларацію №UA204010/2019/222954, якою заявив до митного оформлення імпортований товар, а саме: легковий автомобіль марки “FORD”, модель “FOCUS”, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , номер двигуна НОМЕР_3 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5, призначений для використання на дорогах загального користування, бувший у використанні, робочий об`єм циліндрів - 1995 см куб., колісна формула - 4x2, тип кузова – універсал, та за результатами розгляду поданих до митного оформлення документів, відповідачем прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів від 19.04.2019 №UA204000/2019/000670/2 від 09.07.2019, яким скориговано митну вартість КТЗ з 7300 EUR + 100 EUR на 14650 EUR, у графі 33 зазначені підстави для коригування митної вартості товару: “Митна вартість імпортованого товару не може бути визнана за ціною рахунку щодо товарів, які імпортуються та за рівнем визначеним декларантом, у зв`язку з тим, що: Декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.; Транспортний засіб придбаний фізичною особою ( ОСОБА_4 ) у юридичної особи ( ОСОБА_2 ) на підставі комерційного рахунку від 06.05.2019 №1/05/2019, згідно якого вартість транспортного засобу на експорт становить 7300 Євро. Однак, декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни Польщі для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб; Наданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 03.07.2019 №4-0719 (далі - Звіт) не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.03 за №1074/8395) в частині проведених розрахунків при визначенні вартості транспортного засобу, та зазначення окремих даних. Зокрема, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.05.2019 № НОМЕР_4 робочий об`єм циліндрів двигуна 1995 см. куб. Разом з цим експертом в Таблиці 1 зазначено робочий об`єм двигуна 1998 см куб. З врахуванням положень статті 31 Митного кодексу України, наказу МФУ від 31.07.2015 №684 “Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізація заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю”, наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України” митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів - згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 вартість імпортованого КТЗ становить 14650,00 євро, що перевищує заявлену митну вартість КТЗ; Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, таких як: касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 Митного кодексу України) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість партії товарів скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України. При цьому, для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується найменша вартість із альтернативних, згідно інформації наявної у митниці. Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 “Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів”; Наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 “Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України”; Наказу Мінфіну від 31.07.15 №684 “Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів” та ст. 31 МКУ. Митну вартість товару визначено на підставі інформації, згідно форм митного контролю за індексом 105.2 та 106-2 14650 Євро. Числове значення митної вартості товару, із врахуванням його фактичної кількості, та з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення, у національній валюті України становить 430892,23 грн.”.
Також, відповідач оформив Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00681 від 09.07.2019, де зазначив, що причиною відмови є: “Митна вартість товару не може бути визнана за вартістю, визначеною декларантом щодо товарів, які імпортуються, у зв`язку з неподанням додаткових документів, витребуваних органом доходів і зборів, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частині третій статті 53 Митного кодексу України. Прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів від 09.07.2019р. №UА204000/2019/000670/2 відповідно до вимог Розділу III (статті 49-66), статті 256, 257 Митного кодексу України (ЗУ №4495-УІ від 13.03.12)”.
Відтак, 09.07.2019 декларант подав нову Митну декларацію №UА204010/2019/223572, в якій зазначив додатково нараховані платежі через збільшення митним органом вартості автомобіля, сплатив ці платежі та отримав посвідчення про реєстрацію КТЗ. 
ОСОБА_1 не погодившись з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2019/00681 від 09.07.2019 та рішенням про коригування митної вартості товарів від 09.07.2019 №UА204000/2019/000670/2, звернувся в суд з даним позовом.
Задовольняючи позов суд першої інстанції зробив висновок, що при зверненні до митного органу щодо оформлення КТЗ декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару. Натомість, відповідачем жодним чином не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товару.  
Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на наступне.
Відповідно до статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини перша, друга статті 51 МК України).
Статтею 49 МК України зокрема передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації. У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене. Відомості, зазначені у частині восьмій цієї статті, є відомостями, необхідними для митних цілей. Форма декларації митної вартості та правила її заповнення встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Заявлення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України в режимах, відмінних від режиму імпорту, здійснюється при декларуванні цих товарів шляхом заявлення в митній декларації відомостей про числове значення їх митної вартості та про документи, що його підтверджують.
Частинами 1,2 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України). Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Як вбачається з матеріалів справи, при поданні до митного органу митної декларації, декларантом заявлено митну вартість КТЗ згідно ціни договору на рівні 7300 Євро і обраний метод її визначення – основний – за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) (пункт 1 частини першої статті 57 МК України). 
Відповідно до ч. 3,4 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи. У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи (частина четверта статті 53 МК України).
Тобто, як вірно зазначено судом першої інстанції стаття 53 МК України містить опис двох підстав, за яких митний орган може зобов`язати декларанта надати додаткові документи: 1) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) у разі якщо  орган доходів і зборів  має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену  декларантом  митну вартість.
Як видно зі змісту повідомлення митного органу про надання додаткових документів вбачається, що такі документи витребовувалися від декларанта з підстав наявності у поданих документах розбіжностей ,а саме: 1. Транспортний засіб придбаний фізичною особою ( ОСОБА_4 ) у юридичної особи ( ОСОБА_2 ) на підставі комерційного рахунку від 06.05.2019 №1/05/2019, згідно якого вартість транспортного засобу на експорт становить 7300 Євро. Однак, декларантом не надано документів, що свідчили б про факт оплати транспортного засобу (чеки, касові документи тощо), копії митної декларації країни Польщі для підтвердження формування вартості транспортного засобу на експорт. Вказане свідчить про наявність ризиків, заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов придбання транспортного засобу, в тому числі стосовно розміру фактично сплачених коштів за імпортований транспортний засіб. 2. Наданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 03.07.2019 №4-0719 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.03 за №1074/8395) в частині проведених розрахунків при визначенні вартості транспортного засобу, та зазначення окремих даних. Зокрема, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.05.2019 № НОМЕР_5 робочий об`єм циліндрів двигуна 1995 см. куб. Разом з цим експертом в Таблиці 1 зазначено робочий об`єм двигуна 1998 см куб”.
Частиною 5 статті 53 МК України, передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. При цьому, положеннями частини 6 цієї статті передбачено, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Статтею 54 МК України зокрема передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
Проаналізувавши наведені норми судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. (відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.02.2018 у справі №809/1884/16).
Як вбачається з матеріалів справи, з метою митного оформлення КТЗ декларантом подано митному органу, зокрема,  Фактуру-Податковий документ №1/05/2019 від 06.05.2019, в якому містяться наступні відомості: дата оплати – 06.05.2019; дата продажу – 06.05.2019; одержувач – ОСОБА_4 ; ціна – 7300 Євро; “Покупець заявляє, що йому відомий технічний стан автомобіля і не має до нього жодних претензій. Особисто перевірив номер кузова і підтверджує його актуальний стан. Автомобіль пошкоджений. Договірні сторони разом визначили відповідальність за фактичні дефекти (видимі та скриті)”.
Зі змісту картки відмови вбачається, що митним органом опрацьовувалися Декларація про походження товару від 03.07.2019 №190703/002 та Митна декларація країни відправлення №MRN19PL33501101E0304699 від 10.05.2019, де вказана вартість КТЗ – 31208,00 (злотих), що за курсом становить 7300 Євро.
Разом з тим митний орган вказуючи у Повідомленні про необхідність надання додаткових документів та в оскаржуваному рішенні №UA204000/2019/000670/2, що надані декларантом документи містять розбіжності, митний орган діяв необґрунтовано, оскільки надана митному органу Фактура не містить будь-яких розбіжностей у відомостях щодо, зокрема, вартості товару. 
З приводу твердження, митного органу, що декларантом не надано документів на підтвердження оплати товару судом першої інстанції вірно зазначено, що до митного оформлення КТЗ надано документ – Фактуру №1/05/2019, який дає можливість чітко визначити вартість КТЗ на рівні 7300 Євро, та в якому містить посилання на здійснення оплати товару – 06.05.2019. 
Також судом першої інстанції вірно зазначено, що митним органом не зазначено у Повідомленні про надання додаткових документів та в оскаржуваному Рішенні №UA204000/2019/000670/2 в чому саме полягає наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, натомість вказує лише на відсутність доказів оплати товару, хоча такі відомості щодо здійсненої оплати вже містяться в поданій Фактурі №1/05/2019. 
Щодо посилання відповідача на те, що наданий до митного оформлення Звіт про оцінку транспортного засобу від 03.07.2019 №4-0719 не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.03 №142/5/2092 (із змінами та доповненнями), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 24.11.03 за №1074/8395) в частині проведених розрахунків при визначенні вартості транспортного засобу, та зазначення окремих даних, зокрема, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 06.05.2019 № НОМЕР_4 робочий об`єм циліндрів двигуна становить 1995 см. куб., а експертом в Таблиці 1 зазначено робочий об`єм двигуна 1998 см куб, судом першої інстанції вірно зазначено, що дана технічна розбіжність не впливає на визначення митної вартості КТЗ, оскільки вказаний у Звіті об`єм циліндрів більший, ніж вказано у свідоцтві про реєстрацію КТЗ, що не могло у жодному разі призвести до заниження вартості КТЗ. 
З графи 33 Рішення №UA204000/2019/000670/2 видно, що резервний метод визначення митної вартості КТЗ митний орган застосував з покликанням на Наказ Міністерства фінансів України від 31.07.2015 №684 “Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізація заходів управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю”, відповідно до якого АСУР – це автоматизована система управління ризиками, сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками під час митного контролю та/або митного оформлення товарів і транспортних засобів; модуль АСУР – одна з підсистем АСУР, що входить до складу модуля автоматизованої системи митного оформлення товарів та транспортних засобів або іншого програмно-інформаційного комплексу ДФС і забезпечує роботу АСУР під час митного контролю товарів і транспортних засобів.  Судом першої інстанції з даного приводу вірно зазначено, що спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі контролюючого органу більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів, а різниця між вартістю товару, задекларованою особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювалися цією чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками. 
Відтак, судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що відомості, які містяться у базі АСАУР (АСУР), мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень, позаяк такі дані не містять усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх поставки (продажу), тому не можуть мати перевагу над документами, які надані декларантом. 
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що митний орган жодним чином не обґрунтував того, яким чином ним здійснений розрахунок митної вартості КТЗ на рівні 14650 Євро;  який був механізм його визначення; які складові вплинули на формування саме такої вартості; не надав доказів, які підтвердили б використання при прийнятті оскаржуваного Рішення  №UA204000/2019/000670/2 інформації спеціалізованих видань та / або інформаційних ресурсів, що містять відомості про ціну КТЗ з урахуванням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, фактичного пробігу КТЗ, його технічного стану, тощо. При коригуванні митної вартості КТЗ митний орган не врахував індивідуальні особливості КТЗ та його пошкодження – технічний стан автомобіля, що суттєво впливає на його ринкову вартість. Натомість, придбаний позивачем автомобіль є таким, що був у використанні та є пошкодженим, що підтверджується Звітом, та про що безпосередньо вказано у Фактурі. 
Відповідно до частин 1-6 статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Враховуючи наведені норми, судом першої інстанції вірно зазначено, що Рішення №UA204000/2019/000670/2 не містить опису неможливості застосування методів визначення митної вартості КТЗ почергово, а лише містить загальне формулювання щодо неможливості їх використання. 
Частинами 1-3 статті 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що при зверненні до митного органу щодо оформлення КТЗ декларантом були надані усі належні документи, які підтверджують числові значення вартості товару, а митним органом не обґрунтовано наявність сумнівів у заявленій митній вартості товару, а відтак митним органом не наведено обґрунтованих підстав для зобов`язання декларанта подати додаткові документи, адже наданих декларантом документів було достатньо для визначення митної вартості за основним методом, а відтак позов підставно задоволено. 
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Керуючись статтями  308, 315, 316, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Поліської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду  від 24 вересня 2020 року у справі №460/154/20 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	В. Я. Макарик  	
Повне судове рішення складено 18.02.2021