ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/813/21 Справа № 202/3965/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2021 року        Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,
на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року
по справі за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на порушення прав діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення та зобов`язання вчинити дії в порядку Цивільного процесуального кодексу України, -

ВСТАНОВИЛА:
В липні 2020 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на порушення прав діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення та зобов`язання вчинити дії в порядку Цивільного процесуального кодексу України.
Ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на порушення прав діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення та зобов`язання вчинити дії в порядку Цивільного процесуального кодексу України - відмовлено.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року у справі №202/3965/20 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . 
Відзивів на апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що порушень прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , щодо яких заявлено скаргу, не відбулося, а дії державного виконавця Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ, правонаступником якого на теперішній час є Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) на момент вчинення дій, щодо яких подано скаргу, відповідають вимогам закону. 
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 14 листопада 2014 року у цивільній справі №2-100/2011p., рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором МL-301/348/2007 від 13.06.2007 року, яка станом на 04.09.2014 року складає 265195,52 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року (12,531031 грн. за 1 долар США) становить 3 323 173 грн. 23 коп. ( Три мільйона триста двадцять три тисячі сто сімдесят три гривні 23 коп.), в тому числі: по тілу кредиту – 227431,42 дол. США, що дорівнює 2 849 950 грн.17 коп.; по відсоткам кредиту - 37784,10 дол. США, що дорівнює 473 473 грн.73 коп. Також стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму боргу за кредитним договором МL-301/066/2008 від 22.02.2008 року, яка станом на 04.09.2014 року складає 58141,77 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.09.2014 року (12,531031 грн. за 1 долар США) становить 728 576 грн. 32 коп. (сімсот двадцять вісім тисяч п`ятсот сімдесят шість гривень 32 коп.), в тому числі : по тілу кредиту – 49524,10 дол. США, що дорівнює 620 588 грн. 03 копа.; по відсоткам кредиту - 8617,67 дол. США, що дорівнює 107 988 грн. 28 коп. та стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» з кожного судові витрати в рівних частках, а саме по 910 грн. 00 коп.
На виконання вищевказаного судового рішення, 12 лютого 2016 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська були видані виконавчі листи, які в подальшому пред`явлені для примусового виконання до Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ.
На теперішній час відділ виконавчої служби перейменовано на Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) та є правонаступником Індустріального ВДВС Дніпропетровського МУЮ.
Відповідно до листа начальника відділу примусового виконання рішень Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 11 березня 2020 року № 021-33/8514 та інформації, наведеної у письмових поясненнях на скаргу, протягом 2016 року у відділі на виконанні перебувало ВП 50703442 та ВП 50703537 по виконанню виконавчого листа від 12.02.2016 року № 2-100/2011 виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суми боргу за кредитним договором МL-301/348/2007 від 13.06.2007 року. На теперішній час зазначені виконавчі провадження завершені на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Надати більш детальну інформацію або будь-які документи виконавчого провадження відділ примусового виконання рішень не має змоги, у зв`язку із знищенням виконавчого провадження по закінченню терміну зберігання.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 26 травня 2020 року, Індустріальним ВДВС Дніпропетровського МУЮ на все нерухоме майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 накладено арешт: номер запису про обтяження 14531595 від 17.05.2016 року та 14531290 від 17.05.2016 року, внесені державним реєстратором Русецькою О.О.
Відповідно до письмових пояснень наданих Південно-східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м.Дніпро) №021-33/14583 від 10.07.2020 року вбачається, що 03 жовтня 2016 року виконавчий документ було повернуто стягувачу (а.с. 38-39).
Положеннями ст. 22 Закону України “Про виконавче провадження” №606-ХІV від 21 квітня 1999 року (в редакції, що діяла на той час) встановлено строк пред`явлення до виконання виконавчого документу протягом одного року.
А тому, на момент звернення  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до суду зі скаргою у 2020 році цей строк вже минув, а саме ще 03.10.2017 року.
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів щодо відновлення строків для пред`явлення до виконання виконавчого документу на виконання рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 14.11.2014 року по справі №2-100/2012 або наявність відкритого виконавчого провадження на виконання цього судового рішення.
Таким чином, наявність арешту майна відповідачів та заборони на його відчуження, вчиненні під час виконавчого провадження №50703442, яке на цей час завершено та не забезпечує виконання рішення суду, а лише порушує права відповідачів, так як законодавством України не передбачено існування арешту майна відповідачів та заборони на його відчуження у випадку відсутності відкритого виконавчого провадження.
Оскільки, в даній справі відсутнє відкрите виконавче провадження та строки для пред`явлення до виконання виконавчого документу спливли, а тому наявність арешту майна відповідачів за умови відсутності виконавчого провадження в межах якого вони накладені та будь-якого іншого виконавчого провадження на забезпечення виконання рішення суду, безперечно порушують права відповідачів щодо вільного розпорядження майном, передбачені ст.ст. 317, 319 ЦК України. Можливість розпорядження власним майном є одним із складових елементів права власності. 
При цьому, право власності належить до основоположних прав людини, втілення яких у життя становить підвалини справедливості суспільного ладу. Захист зазначеного права гарантовано ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року. Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, і ніхто не може бути позбавлений власного майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики ЄСПЛ втручання в це право повинно мати законні підстави й мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.
Особи, котрі зазнають порушення прав мирного володіння майном, як і інших визначених Конвенцією прав, відповідно до ст. 13 цього міжнародно-правового акту повинні бути забезпеченні можливістю ефективного засобу юридичного захисту в національному органі.
На рівні національного законодавства гарантії захисту права власності закріплені у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом. 
Арешт майна боржника та заборона його відчуження під час здійснення виконавчого провадження мають тимчасовий характер, і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками триваючого (чинного) виконавчого провадження.
Нормативна неврегульованість порядку захисту права, яке очевидно безпідставно обмежується, не може виправдовувати відмову в його захисті. Перекладення тягаря такого недоліку законодавства на особу, котра потерпає від втручання у право власності, гарантоване Конвенцією і Конституцією України, є неприпустимим. Зволікання з наданням ефективного засобу юридичного захисту тягне погіршення правового становища особи, котра зазнає негативних наслідків від перешкод у отриманні реальної можливості її виправлення, і перебуває у стані невизначеності непередбачувано тривалий час.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року – скасувати.
Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на порушення прав діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення та зобов`язання вчинити дії в порядку Цивільного процесуального кодексу України — задовольнити.
Визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту майна ОСОБА_1 , та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703442 та усунути порушення (поновити порушені права ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703442 від 16 квітня 2016 року в рамках виконавчого провадження № 50703442 на підставі виконавчого листа № 2-100/2012 від 12 лютого 2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису про обтяження 14531595 від 17 травня 2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою О.О.
Визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту майна ОСОБА_2 , та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703442 та усунути порушення шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703442 в рамках виконавчого провадження № 50703442 на підставі виконавчого листа № 2-100/2012 від 12 лютого 2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису обтяження 14531290 від 17 травня 2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою О.О. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 420,40 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – задовольнити.
Ухвалу Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 31 серпня 2020 року – скасувати.
Скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», Південно-східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), на порушення прав діями (бездіяльністю) державного виконавця під час виконання судового рішення та зобов`язання вчинити дії в порядку Цивільного процесуального кодексу України — задовольнити.
Визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту майна ОСОБА_1 , та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703442 та усунути порушення (поновити порушені права ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703442 від 16 квітня 2016 року в рамках виконавчого провадження № 50703442 на підставі виконавчого листа № 2-100/2012 від 12 лютого 2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису про обтяження 14531595 від 17 травня 2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою О.О.
Визнати неправомірними дії (бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у вигляді не зняття арешту майна ОСОБА_2 , та заборони його відчуження під час закінчення виконавчого провадження № 50703442 та усунути порушення шляхом зобов`язання Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), правонаступника Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, зняти арешт майна та заборону на його відчуження, вчинені на підставі постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області серія та номер: 50703442 в рамках виконавчого провадження № 50703442 на підставі виконавчого листа № 2-100/2012 від 12 лютого 2016 року та припинити всі записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, створені на підставі та у зв`язку з зазначеною постановою, а саме: номер запису обтяження 14531290 від 17 травня 2016 року, внесений державним реєстратором Русецькою О.О. 
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" на користь  ОСОБА_1  судові витрати у розмірі 420,40 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова