ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 548/168/19  Номер провадження 22-ц/814/20/21	Головуючий у 1-й інстанції Харченко В.Ф.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
       головуючого судді: Бондаревської С.М.,
       суддів: Обідіної О.І., Пилипчук Л.І., 
       секретар: Зеленська О.І.,
за участю представника позивача – адвоката Павелка Р.С.
відповідача – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 
на ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року
по справі за заявою представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. про ухвалення додаткового рішення        
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача – Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини, визначеного судовим рішенням по справі №548/205/16-ц, –
В С Т А Н О В И В :
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Не погодившись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, – просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про ухвалення додаткового рішення.
Зазначала, що нею було збільшено позовні вимоги шляхом часткового збільшення предмету позову, що було пов`язане з її наміром зареєструвати себе та малолітнього сина ОСОБА_3 в с. Крюківщина, Києво-Святошинського району Київської області за місцем свого фактичного проживання, проти чого заперечує відповідач.
При цьому підстави позову – обставини, якими вона обґрунтовувала свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу малолітнього сина, у заяві про збільшення позовних вимог вона не змінювала.
Підставою позову, як первісного, так і заяви про збільшення позовних вимог був її переїзд разом з неповнолітньою дитиною в іншу місцевість, у зв`язку з чим виникла необхідність щодо захисту права малолітньої дитини.
Вказана заява про збільшення позовних вимог була прийнята Хорольським районним судом до розгляду та в подальшому предметом розгляду даної справи була саме заява про збільшення позовних вимог: визначення місця проживання малолітнього сина з матір`ю та зміна раніше визначеного способу участі батька – ОСОБА_1 у вихованні дитини, яка розглядалась Хорольським районним судом Полтавської області з 01 березня 2019 року по 18 червня 2020 року.
Оскільки заяву про збільшення позовних вимог було прийнято судом, вважає, що Семенівський районний суд Полтавської області відповідно до ухвали Полтавського апеля-ційного суду від 28 жовтня 2020 року мав виключно вирішити питання чи слід позов задовольнити або в позові відмовити (п. 5 ч. 1 ст. 264 ЦПК). 
На апеляційну скаргу ОСОБА_2 свій відзив подав ОСОБА_1 , в якому, спростовуючи доводи апеляційної скарги, просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги через її безпідставність. Вважає, що під час винесення ухвали від 09 грудня 2020 року суддею Семенівського районного суду Полтавської області було досліджено та надано оцінку наявним у справі доказам, які свідчать про протиправні дії позивачки, що порушують гарантовані Конвенцією права та інтереси відповідача ОСОБА_1 та його малолітнього сина ОСОБА_3 .
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 у січні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини визначеного судовим рішенням у справі №548/205/16-ц.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що рішенням Апеляційного суду Полтав-ської області від 03 листопада 2016 року у справі №548/205/16-ц скасовано рішення Хороль-ського районного суду Полтавської області від 23 вересня 2016 року та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа – Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Хорольської районної державної адміністрації Полтавської області, про визначення порядку та способу участі у вихованні малолітньої дитини – задоволено частково.
Встановлено такий порядок та способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :
- спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17-00 до 19-00 год., за місцем проживання позивача; - спілкування з дитиною щосуботи з 10-00 до 17-00 год. за місцем проживання позивача.
У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері, також дозволено відвідування дитячих майданчиків, парків, стадіо-нів,культурно-масових та розважальних заходів. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Вказувала, що після ухвалення зазначеного рішення суду виникли обставини, що дають підстави для зміни встановленого цим рішенням способу та порядку спілкування бать-ка з дитиною, оскільки дитина разом з матір`ю змінили місце свого фактичного проживання.
На даний час вона разом з малолітнім сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає в іншому населеному пункті, а саме в с. Крюківщина, Києво-Святошин-ського району Київської області, в той час як відповідач ОСОБА_1 , мешкає в м. Хорол, Полтавської області, відстань між місцями їх проживання становить близько 248 км.
У зв`язку з цією обставиною виконання судового рішення Апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2016 року у справі №548/205/16-ц, яким встановлений порядок та способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для неї значно ускладнилося, оскільки пов`язане з трива-лими переїздами до місця проживання відповідача та потребує значних фінансових витрат. 
Відповідач категорично наполягає на порядку та способі участі у вихованні малоліт-нього сина, встановлених вищезазначеним судовим рішенням, стосовно якого ним отримано виконавчий лист та пред`явлено до примусового виконання. 
У зв`язку з цим державним виконавцем зобов`язано її, разом з малолітнім сином ОСОБА_3 , прибувати до державного виконавця в м. Хорол Полтавської області, для виконання рішення стосовно встановлення побачень з дитиною за адресою відповідача: АДРЕСА_1 , для передачі позивачу малолітнього сина на визначений згідно рішення суду час.
Вважає, що за таких обставин вказане судове рішення суперечить інтересам дитини, а тому спосіб участі відповідача у вихованні дитини ОСОБА_3 має бути змінений.
Просила змінити раніше визначений спосіб участі батька – ОСОБА_1 у вихованні дитини – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначеного судовим рішенням у справі №548/205/16-ц, наступним чином: встановити ОСОБА_1 графік побачень із сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - кожного тижня в суботу або неділю, за домовленістю з матір`ю дитини, окрім днів хвороби дитини, починаючи з 10:00 год. та повертати дитину до постійного місця проживання не пізніше 17:00 год. того ж дня, з правом прогулянок в межах міста Києва Київської області, з правом відвідування дитячих розважальних закладів, враховуючи погодні умови, та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан її здоров`я, без присутності матері.
У лютому 2019 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про збільшення позовних вимог. Посилаючись на небажання батька надати письмову згоду на реєстрацію місця проживання дитини з матір`ю за іншою адресою, позивач, окрім зазначених вище вимог, – просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю – ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 29-33/.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 березня 2019 року заяву ОСОБА_2 про збільшення позовних вимог прийнято до розгляду, витребувано від органу опіки та піклування висновки про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 та порядку і способу участі батька у вихованні дитини /т. 2 а. с. 13-15/.
Рішенням Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 – змінено раніше визначений спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні дитини – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений судовим рішенням №548/205/16-ц.
Встановлено ОСОБА_1 графік побачень із сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -ку народження: - спілкування з дитиною щовівторка та щочетверга з 17:00 до 19:00 год. за місцем проживання позивача АДРЕСА_2 , спілкування з дитиною щосуботи з 10:00 до 17:00 год. за місцем проживання позивача АДРЕСА_2 .
У визначені дні спілкування батька і сина дозволено перебування дитини з батьком без присутності матері; відвідування дитячих розважальних закладів, парків, стадіонів, культурно-масових та розважальних заходів, враховуючи погодні умови та не порушуючи режиму харчування дитини, турбуючись про стан здоров`я, без присутності матері.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768 грн. 40 коп. / т. 3 а. с. 171-177/.
Разом з тим, судом не ухвалено рішення стосовно збільшених позовних вимог ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_2 , з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення. Окрім того, судом не вирішено питання про судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу та судовий збір, сплачений за заявою про збільшення позовних вимог.
В зв`язку з цим, представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Павелко Р.С. 22 червня 2020 року звернувся до суду в порядку ст. 270 ЦПК України із заявами про ухвалення додаткового рішення /т. 3 а. с. 161-169/.
Проте, 20 жовтня 2020 року зазначена цивільна справа №548/168/19, без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, надійшла до суду апеляційної інстанції – для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Хорольського районного суду Полтавської області від 18 червня 2020 року /т. 4 а. с. 1/.
Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року цивільну справу №548/168/19 з наведених підстав повернуто до Хорольського районного суду Полтавської області для вирішення питання ухвалення додаткового рішення /т. 4 а. с. 108/.
Розпорядженням голови Хорольського районного суду Старокожка В.П. від 15 жовтня 2020 року в зв`язку з неможливістю утворення нового складу суду для розгляду даної цивільної справи згідно протоколу про неможливість автоматизованого розподілу судової справи між суддями Хорольського районного суду Полтавської області, – цивільну справу №548/168/19 за заявою представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелко Р.С. про ухвалення додаткового рішення – передано на розгляд до Семенівського районного суду Полтавської області, оскільки він є найбільш територіально наближений до Хорольського районного суду Полтавської області / т. 4 а. с. 115/.
Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Павелка Р.С. про ухвалення додаткового рішення відмовлено / т. 4 а. с. 144-147/. 
Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення, районний суд послався на відсутність для цього достатніх правових підстав та погодився з позицією відповідача про те, що заявою про збільшення позовних вимог позивач фактично змінила підстави та предмет позову, а не окремо підстави чи предмет позовних вимог. 
Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, 29 січня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про зміну раніше визначеного способу участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , визначеного судовим рішенням №548/205/16-ц. У позові йдеться про зміну графіку спілкування батька з дитиною, зокрема, за місцем проживання позивача, оскільки ОСОБА_2 з малолітнім сином проживає в с.Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 січня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до провадження суду і відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначене на 01 березня 2020 року.
20 лютого 2019 року представник позивача ОСОБА_2 адвокат Павелко Р.С. подав заяву про збільшення позовних вимог, висунувши нову позовну вимогу про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_2 . В обґрунтування цієї вимоги вказано, зокрема, що ОСОБА_2 має намір зареєструвати сина у с. Крюківщина Києво-Святошинського району Київської області і на це відсутня письмова згода батька.
Ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 березня 2019 року прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог /т. 2 а. с. 13-15/. 
Відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. 
Виходячи з наведеної норми, районний суд погодився з доводами ОСОБА_1 про те, що заява ОСОБА_2 від 20 лютого 2019 року про збільшення позовних вимог за своєю суттю змінила і підстави і предмет позову, а не окремо підставу чи окремо предмет позову.
Мотивуючи тим, що під час вирішення питання про ухвалення додаткового рішення місцевий суд не має права ревізувати чи перевіряти законність чи обґрунтованість інших судових рішень місцевих судів, що набрали законної сили, проте не обмежений в оцінці доказів у справі та застосуванні принципу верховенства права, – суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність достатніх правових підстав для ухвалення додаткового рішення.
Разом з тим, такий висновок суду не можна назвати законним та обґрунтованим, з огляду на те, що подана 20 лютого 2019 року ОСОБА_2 заява про збільшення позовних вимог, прийнята ухвалою Хорольського районного суду Полтавської області від 29 березня 2019 року та була предметом судового розгляду упродовж 15 місяців.
Вказані дії позивач вчинила у відповідності до положень ст. 49 ЦПК України та збільшила заявлені вимоги до закінчення підготовчого засідання, у зв`язку з чим вони були прийняті судом до розгляду та входили до предмета доказування в розумінні ч. 2 ст. 77 ЦПК України. 
При цьому, саме в межах зазначених позовних вимог учасники справи подавали докази та надавали пояснення, проте відповідне рішення в цій частині вимог судом ухвалено не було. 
За нормами пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази давали пояснення, не ухвалено рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.
На підставі ст. 270 ЦПК України представником позивача ОСОБА_2 – адвокатом Павелком Р.С. 22 червня 2020 року до суду до подані заяви про ухвалення додаткового рішення /т. 3 а. с. 161-169/.
Саме виходячи з необхідності постановити по справі додаткове рішення в частині невирішених позовних вимог, виходила колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду при постановленні ухвали про повернення справи до суду першої інстанції для вирішення даного питання в порядку ст. 270 ч. 3 ЦПК України. 
Відмовляючи в ухваленні додаткового рішення за заявами представника  позивача, суд фактично ухилився  від  вирішення спору в частині збільшених позовних вимог, які були предметом судового розгляду впродовж тривалого періоду часу, обмеживши у такий спосіб сторону позивача у праві на доступ до правосуддя. Окрім того, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, що само по собі є окремою підставою для постановлення додаткового рішення по справі.
За наведених обставин оскаржувана ухвала суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, постановлена з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , в частині позовних про визначення місця проживання малолітньої дитини – для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, ст. ст. 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити.
Ухвалу Семенівського районного суду Полтавської області від 09 грудня 2020 року – скасувати.
Справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, без самостійних вимог на стороні позивача – Органу опіки та піклування в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області в частині позовних про визначення місця проживання малолітньої дитини – направити для продовження розгляду до суду першої інстанції – Семенівського районного суду Полтавської області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови складено 22 лютого 2021 року.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                                                                          Обідіна О.І.

                                                        Пилипчук Л.І.