ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2021 р.	Справа № 440/1577/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року, головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, м. Полтава, повний текст складено 23.11.20 року по справі № 440/1577/19
          за позовом            ОСОБА_1  
          до           Полтавського  об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області                 
          про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області , в якому просив: визнати протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з серпня 2018 року та її невиплати по січень 2019 року включно; зобов`язати Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 позов задоволено.
Визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з серпня 2018 року та її невиплати по січень 2019 року включно.
Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. 
Не погодившись з вищевказаним рішенням, відповідач подав до суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 по справі № 440/1577/19 залишено  без змін.
Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл витрат пов`язаних з правничою допомогою по справі  - задоволено.  Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Івана Мазепи, 30, м. Полтава, 36040, ЄДРПОУ 40383769) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
           13.11.2019 року старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенко С.В. звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з заявою №60922088 про зміну способу і порядку виконання рішення, в якій просив змінити спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду на підставі якого видано виконавчий лист №440/1577/19 від 10.12.2019, а саме:  стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на користь ОСОБА_1  заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять  гривень сімдесят дві копійки).
          В обґрунтування поданої заяви зазначив, що  у відділі примусового виконання рішень  Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на виконанні перебуває виконавче провадження №60922088 з примусового виконання виконавчого листа №440/1577/19 виданого 10.12.2019 Полтавським окружним адміністративним судом за яким необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1  заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят дві копійки). Вказує, що  21.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, у резолютивній частині якої боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, після чого негайно направити на адресу виконавчої служби (м. Полтава, вул. Героїв-пожежників, 13) завірені належним чином копії доказів такого виконання. Зазначає, що на адресу відділу від боржника надійшла відповідь від 17.01.2020 вих. 396/08.3 згідно якої встановлено, що заборгованість згідно рішення суду буде виплачена після прийняття окремого порядку, як передбачено постановою КМУ №637 від 05.11.2014 (в редакції від 21.08.2019 №788), фактично виплата не проведена. Зазначає, що  Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», постановами від 10.02.2020 та від 13.03.2020 було накладено штраф на боржника, в сумі 5100,00 грн. та 10 200,00 грн. відповідно. Посилається на приписи ст.378 КАС України в силу яких звертається до суду з цією заявою. Зазначає, що згідно рішення суду та виконавчого листа було  зобов`язано Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області  виплатити ОСОБА_1  заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп., тобто встановлена сума до виплати. Вважає, що в даному випадку зміна способу виконання рішення суду на стягнути суму 51159 грн. 72 коп. не є зміною судового рішення по суті, оскільки рішенням встановлено суму до виплати, фактично до стягнення. Також, вважає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду не буде виходом за межі позовних вимог та не буде вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Зазначає, що зміна (встановлення) способу і порядку виконання судового рішення узгоджується з обґрунтованими (висновками) вже прийнятого судового рішення по справі №440/1577/19, та не змінює, ні висновки вже прийнятого судового рішення, ні                        суті рішення.
          Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року відмовлено  у задоволенні заяви старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенка С.В. про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/1577/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
          Відділ  примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), не погодившись з вищевказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року у справі № 440/1577/19 та ухвали нове рішення, яким заяву старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення прим виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління  Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенка С.В. про зміну способу і порядку виконання рішення задовольнити, а саме: змінити спосіб і порядок виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду  на підставі якого видано виконавчий лист №440/1577/19 від 10.12.2019, а саме: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Полтавської області код 13967927, на користь стягувача, ОСОБА_1  (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ), заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять сімдесят дві копійки). Просив розгляд апеляційної скарги проводити без участі представника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області. 
          В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матерії процесуального права, а тому згідно ст. 317 КАС України підлягає                  скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви про зміну способу і порядку рішення суду. Зазначає, що  невиплачена пенсія не є шкодою та позивач не міг звертатися до адміністративного  суду із вимогою про стягнення шкоди у вигляді пенсії, як визначив першої інстанції. Вказує, що  21.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, у резолютивній частині якої боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, після чого негайно направити на адресу виконавчої служби (м. Полтава, вул. Героїв-пожежників, 13) завірені належним чином копії доказів такого виконання. Зазначає, що на адресу відділу від боржника надійшла відповідь від 17.01.2020 вих. 396/08.3 згідно якої встановлено, що заборгованість згідно рішення суду буде виплачена після прийняття окремого порядку, як передбачено постановою КМУ №637 від 05.11.2014 (в редакції від 21.08.2019 №788) фактично виплата не проведена. Зазначає, що  Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області відповідно до вимог статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», постановами від 10.02.2020 та від 13.03.2020 було накладено штраф на боржника, в сумі 5100,00 грн. та 10 200,00 грн. відповідно. Посилається на приписи ст.378 КАС України в обґрунтування своїх вимог.   Вказує, що згідно рішення суду та виконавчого листа, зобов`язано Головне управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп., тобто встановлена сума до виплати.  Зазначає, що  в даному випадку зміна способу виконання рішення суду на стягнути суму 51159 грн. 72 коп. не є зміною судового рішення по суті, оскільки рішенням встановлено суму до виплати, фактично до стягнення. Також, зазначає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду не буде виходом за межі позовних вимог та не буде вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті. Вказує, що відмова у задоволенні даної заяви призводить до неможливості виконання судового рішення взагалі всупереч Конституції України, оскільки виконавчий лист буде повернутий до суду, який його видав згідно ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження буде закінчено згідно п. 11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», що буде також порушенням права на справедливий суд в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ. Зазначає, що обов`язковість судових рішень, їх обов`язкове виконання всіма органами підтверджується безліччю рішень ЄСПЛ, зокрема рішенням ЄСПЛ, постановленим «у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04.
           29.01.2021 року на електронну пошту суду апеляційної інстанції надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Дубинки Ю.С.,  яка містила електронний цифровий підпис, в якій остання просила провести розгляд апеляційної скарги без участі представника позивача, зазначивши при цьому, що апеляційну скаргу та доводи, викладені апелянтом і ній підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що оспорювана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення заяви. 
          Позивач, ОСОБА_1 повідомлявся на адресу, яка міститься в матеріалах справи, поштове відправлення повернулося з відміткою пошти: "адресат відсутній". 
          Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
          Тобто,  відповідно до ч.11 ст. 126 КАС України ОСОБА_1  вважається повідомленим належним чином.
          Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) та Полтавське  об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином про що свідчать поштові повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах даної справи. 
          Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ч.4 ст.229 КАС України.
          Відповідно до  ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
          Приймаючи рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду у справі №440/1577/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1  до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, суд першої інстанції виходив з відсутності  обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/1577/19.
          Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
          Згідно зі ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Відповідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з ч.ч.2,3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Приписами ст.370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
          Отже, в силу наведених вище норм, рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи.
          Як вбачається з матеріалів даної справи, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправними дії Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії з серпня 2018 року та її невиплати по січень 2019 року включно. Зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят дві копійки). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на користь ОСОБА_1  витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).                   
          Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2020 року апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області залишено без задоволення. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 по справі № 440/1577/19 залишено  без змін.
Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.10.2019 року заяву ОСОБА_1 про вирішення питання про розподіл витрат пов`язаних з правничою допомогою по справі  - задоволено.  Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області  на користь ОСОБА_1  витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
На виконання  рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 по справі № 440/1577/19, 10.12.2019 року судом першої інстанції було видано виконавчий лист №440/1577/19 про зобов`язання Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят дві копійки).
          Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2019 заяву ОСОБА_1 про заміну сторони боржника у виконавчому листі - задоволено. Замінено боржника у виконавчих листах №440/1577/19, виданих Полтавським окружним адміністративним судом 28 листопада 2019 року, - Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області.
          Колегія суддів зазначає, що 21.12.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Ніколенко С.В.  прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60922088, якою відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/1577/19, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 10.12.2019, про зобов`язання Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. (п`ятдесят одна тисяча сто п`ятдесят дев`ять гривень сімдесят дві копійки).
           Згідно з ч.1 ст. 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
          Приписами ч.3 ст.378 КАС України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
          Отже, з наведеного вбачається, що   при вирішенні заяв про відстрочення чи розстрочення, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.
          При цьому, колегія суддів звертає увагу, що здійснюючи зміну способу і порядку виконання судового рішення, суд не може змінювати зміст резолютивної частини рішення або змінити обраний судом спосіб захисту порушеного права. 
          Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
          Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 20.02.2018 року по справі №281/3439/14-а; від 30.08.2018 року по справі №281/3483/14-а; від 23.01.2019 року справі  №0910/759/12. 
          Колегія суддів зазначає, що рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №440/1577/19 (залишене без змін  постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.09.2019 року) набрало законної сили 17.09.2019 року і  є чітким, зрозумілим і не потребує додатково зміни чи встановлення способу і порядку виконання, відмінного від первинно зазначеного у рішенні. 
          Згідно з ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову як про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (п. 4), так і про стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, завданої його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (п. 6).
           Аналіз наведеної вище норми дає підстави для висновку, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.
          Колегія суддів звертає увагу, що резолютивна частина рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №440/1577/19 має зобов`язальний характер, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів з відповідача. 
          Отже, змінивши спосіб виконання рішення суду першої інстанції з зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії на стягнення суми цієї заборгованості, фактично буде змінено рішення суду першої інстанції по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог.
          Таким чином, зміна на підставі ст. 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.
          Колегія суддів зазначає, що як вже зазначалося вище за заявою стягувача та на підставі виконавчого документу  старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління Забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Ніколенком С.В. було прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60922088.
          Відповідно до  листа Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 17.01.2020 №396/08.3-19, надісланого до  Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Головне управління  Пенсійного фонду України в Полтавській області  повідомило, що за період з 01.08.2018 по 31.01.2019 нарахована заборгованість в сумі 51537 грн. буде виплачена після прийняття окремого порядку, як передбачено  постановою Кабінету Міністрів України №637 від 05.11.2014 (в редакції від 21.08.2019 №788).
               10.02.2020 державним виконавцем  у ВП №60922088 було прийнято постанову про накладення на боржника штрафу 5100 грн. та встановлено новий строк для виконання рішення, а 13.03.2020 державним виконавцем у ВП №60922088 прийнято постанову про накладення на боржника штрафу 10200  грн. та встановлено новий строк для виконання рішення.
          Тобто, в даному випадку державним виконавцем в межах наведеного вище виконавчого провадження вживаються відповідні дії, які  направлені на його примусове виконання та які визначені приписами Закону України "Про виконавче провадження" і матеріали справи не містять доказів того, що загальний порядок виконання судового рішення  не надасть очікуваного результату. 
          Так, в  заяві  про зміну способу і порядку   виконання судового рішення державний виконавець зазначив, що станом на день звернення до суду з заявою заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в сумі 51159 грн. 72 коп.                                      не виплачена.
          Проте, колегія суддів зауважує, що матеріали даної справи не містять належних доказів щодо ускладенення та неможливості виконання судового рішення (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №440/1577/19), яке набрало законної сили, а тому вважає, що відповідно і відсутні обґрунтовані виняткові підстави для необхідності застосування судом заходів, передбачених ст. 378 КАС України. 
          З урахування наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності  обґрунтованих та доведених підстав для задоволення заяви  державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/1577/19, а тому приходить до висновку, що апеляційна скарга Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року без змін. 
           Щодо доводів скаржника про те, що в даному випадку зміна способу виконання рішення суду на стягнути суму 51159 грн. 72 коп. не є зміною судового рішення по суті, оскільки рішенням встановлено суму до виплати, фактично до стягнення, а також доводів про те, що  зміна способу і порядку виконання рішення суду не буде виходом за межі позовних вимог та не буде вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, то колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та хибними, оскільки  по - перше рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року по справі №440/1577/19, яким було зобов`язано Полтавське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області виплатити ОСОБА_1  заборгованість по виплаті пенсії за період з серпня 2018 року по січень 2019 року включно в розмірі 51159 грн. 72 коп. набрало законної сили, тобто  є обов`язковим до виконання  і таким, що не потребує додатково зміни чи встановлення способу і порядку виконання, відмінного від первинно зазначеного у рішенні, а по - друге змінивши спосіб виконання рішення суду першої інстанції з зобов`язання виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті пенсії на стягнення суми цієї заборгованості, тим самим фактично буде змінено рішення суду першої інстанції по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог.
          Доводи скаржника про те, що зміна (встановлення) способу і порядку виконання судового рішення узгоджується з обґрунтованими (висновками) вже прийнятого судового рішення по справі № 440/1577/19, та не змінює, ні висновки вже прийнятого судового рішення, ні суті рішення, є  необґрунтованими з урахуванням наведеного вище.  
          Крім того, щодо посилання скаржника на те, що відмова у задоволенні даної заяви призводить до неможливості виконання судового рішення взагалі всупереч Конституції України, оскільки виконавчий лист буде повернутий до суду, який його видав згідно ч.3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», а виконавче провадження буде закінчено згідно п. 11 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», що буде також порушенням права на справедливий суд в розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, то колегія суддів вважає ці посилання такими, що  носять характер припущень скаржника, які не мають обґрунтованих підтверджень матеріалами даної справи.
          Також, щодо доводів скаржника про те, що невиплата ОСОБА_1 пенсії не є шкодою, в розумінні цивільного законодавства  України, а отже невиплачена пенсія не є  шкодою,  а позивач не міг звертатися до адміністративного суду із вимогою про стягнення шкоди у вигляді пенсії, як визначив першої інстанції, то колегія суддів відхиляє ці доводи, як такі, що жодним чином                            не впливають на вирішення цієї справи. 
          Стосовно посилання скаржника на те, що обов`язковість судових рішень, їх обов`язкове виконання всіма органами підтверджується безліччю рішень ЄСПЛ, зокрема рішенням ЄСПЛ, постановленим «у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Yuriy Nikolayevich Ivanov v. Ukraine) від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04, то колегія суддів зазначає, що в даному випадку рішення суду апеляційної інстанції у даній справі є таким, що не суперечить правовим позиціям Європейського суду з прав людини. 
          Щодо доводів  представника позивача, зазначених  ним у поданій заяві від 29.01.2021 року, то колегія суддів їх відхиляє, як такі, що за своєю суттю є фактично аналогічними доводам скаржника, а тому з урахуванням вищенаведених обставин справи, суд апеляційної інстанції вважає їх також необґрунтованими і такими, що не спростовують висновків судів про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення заяви державного виконавця про зміну способу та порядку виконання судового рішення у справі №440/1577/19. Окрім того, щодо посилання в поданій заяві представника позивача на те, що правова позиція Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 30.07.2019 по справі №281/1618/14-а та на яку послався суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали не може бути застосована у даній справі, оскільки вказана постанова прийнята не у подібних правовідносинах та без визнання судом сум до виплати, тобто правовідносини, наведені у справі №281/1618/14-а та у даній справі не є подібними за підставами позову, ні за змістом позовних вимог, ні за встановленими судом фактичними обставинами; а також посилання на неможливість застосування у даній справі наведеної представником судової практики Верховного Суду України, оскільки вказані постанови прийняті не у подібних правовідносинах та без визначення судом сум до виплати, то колегія суддів вважає ці посилання такими, що жодним чином не впливають на вирішення даної справи. 
           Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи відповідача щодо правомірності проведеної перевірки є помилковими.
          Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою, прийнятою на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами. 
Судом першої інстанції прийнято оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а вказану ухвалу суду без змін.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 23.11.2020 року по справі                      №440/1577/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  08.02.2021 року