Ухвала
 
10 березня 2021 року
м. Київ
 
справа № 753/420/14-ц
провадження № 61-2783ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від                              12 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ТОВ «ФК «Інвест Хаус» звернулося до суду із заявою, у якій просило замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК «Інвест Хаус» у справі № 753/420/14-ц, видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення                                                     з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором та поновити пропущений строк для пред`явлення їх до виконання. 
Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року заяву                     ТОВ «ФК «Інвест Хаус» задоволено.
Допущено заміну стягувача ПАТ КБ «Надра» на його правонаступника «ФК «Інвест Хаус» у виконавчих листах у справі № 753/420/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «Надра» про захист прав споживачів та визнання недійсним договору «Автопакет» від 03 вересня 2008 року № 198/П/56/2008-840.
Видано дублікат виконавчого листа у даній справі та поновлено строк для його пред`явлення. 
Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу суду першої інстанції- без змін.
22 лютого 2021 року ОСОБА_1 через представника ОСОБА_2 подав касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, прийняти нову постанову про відмову в задоволенні заяви, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу. 
У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскарження окремо від рішення суду ухвали щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання передбачено пунктом 24 частини першої статті 353 ЦПК України і не входить до переліку тих ухвал, які можуть бути оскаржені в касаційному порядку.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції                              з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги.                      З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                           19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                     у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Таким чином, у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання належить відмовити, оскільки така ухвала не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 ,                              в частині оскарження ухвали Дарницького районного суду міста Києва від 12 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року щодо поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконанняу справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Інвест Хаус» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат