Ухвала
01березня 2021 року
м. Київ
справа №449/769/17
провадження №61-1792ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Литвиненко І. В., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , подану 
представником - ОСОБА_2 , на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 
2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 
2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: Бібрська міська рада Перемишлянського району Львівської області, орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
У липні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: Бібрська міська ради Перемишлянського району Львівської області, орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим приміщенням.
Позов мотивовано тим, що він є власником житлового будинку 
АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Грицак О. І. Успадкований ним житловий будинок має загальну площу 133, 8 кв. м, з яких 67,7 кв. м - житлова площа та фактично розподілений на дві окремі квартири, у яких проживають відповідачі разом із членами їх сімей. З часу набуття у власність житлового будинку він не може реалізувати своє право власності на зазначене майно, користуватися та розпоряджатися ним у зв`язку із незаконним проживанням у ньому відповідачів. Згоди відповідачам на проживання у вищезгаданому житловому будинку не давав. Неодноразово звертався до них з вимогою звільнити займану житлову площу. Вважав, що оскільки житловий будинок, який належить йому на праві приватної власності, відповідачами зайнятий самоправно, жодних правових підстав для проживання у ньому відповідачі не мають, такі повинні бути виселені без надання їм іншого житлового приміщення. 
Ураховуючи викладене, просив усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком 
АДРЕСА_1 , шляхом виселення 
ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з квартири АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 - з квартири № 2 зазначеного будинку.
Рішенням Перемишлянського районного суду Львівської області                            від 18 червня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Усунуто перешкоди з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 щодо права користування та розпорядження квартирою 
АДРЕСА_4 . Виселено ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 ,                 ОСОБА_10 із квартири АДРЕСА_4 . У задоволення решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
В суді апеляційної інстанції справа розглядалася неодноразово. 
Постановою Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 
2018 року в частині виселення ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , 
ОСОБА_11 , ОСОБА_10 з квартири АДРЕСА_4 скасовано та в цій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року в частині відмови у виселенні ОСОБА_3 , ОСОБА_8 з квартири 
АДРЕСА_2 залишено без змін.
У січні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав до Верховного Суду  касаційну скаргу на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, у якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні права користуванням та розпорядженням житловим будинком, шляхом виселення ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , та ухвалити у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ; скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком, шляхом виселення ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та залишити в силі у цій частині рішення суду першої інстанції. Представник заявника посилається на те, що суди в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, а також відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування у подібних правовідносинах частини першої статті 781 ЦК України у контексті припинення договору найму (оренди) житлового будинку, у зв`язку зі смертю наймача (орендаря) (пункти 1 та 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду 
і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 
2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 
2020 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , поданою представником - ОСОБА_2 , на рішення Перемишлянського районного суду Львівської області від 18 червня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року у справі за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , треті особи: Бібрська міська рада Перемишлянського району Львівської області, орган опіки та піклування Перемишлянської районної державної адміністрації Львівської області, про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні жилим приміщенням.
Витребувати із Перемишлянського районного суду Львівської області цивільну справу № 449/769/17.
Надіслати іншим учасникам справи копії касаційних скарг та доданих 
до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційні скарги, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 29 березня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         О. С. Ткачук
 
        А. А. Калараш
 
        І. В. Литвиненко