ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2021 р.	Справа № 524/5886/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,
суддів: Бершова Г.Є. ,  Ральченка І.М. ,
за участю секретаря судового засідання Сузанського О.І.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2020, головуючий суддя І інстанції: Вінтоняк Н.Д., м. Кременчук Полтавської області, повний текст складено 23.09.2020 по справі № 524/5886/20           за позовом         ОСОБА_1 до        Дніпровської митниці Державної митної служби України ,        першого заступника начальника Дніпровської митниці Державної митної служби Мужева Олексія Олександровича    про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,
ВСТАНОВИВ:
21 вересня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України та першого заступника начальника Дніпровської митниці Державної митної служби Мужева Олексія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0146/11000/20.
Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2020 справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної митної служби України та першого заступника начальника Дніпровської митниці Державної митної служби Мужева Олексія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил передано на розгляд до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.
Не погодившись з ухвалою  суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що  оскаржувана ухвала винесена передчасно, без належного з`ясування обставин, якими обґрунтовується подання позову саме до Автозаводського районного суду м. Кременчука, і підтверджується на час подання позову, що  місце перебування позивача саме в АДРЕСА_1 . 15. На його думку, судом першої невірно було витлумачено відповідні норми права, з посиланням на ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України". Стверджує, що факт його перебування у м. Кременчуці в межах юрисдикції Автозаводського районного суду м. Кременчука було підтверджено належним чином, тим більше враховуючи ту обставину, що він працює на підприємстві, яке розташоване в м. Кременчуці.  Судом в оскаржуваній ухвалі не обґрунтовано належним чином, з яких підстав справа передається за місцем знаходження відповідачів при тому, що позивачем однозначно заявлено, що він подає позов до суду саме за своїм місцем перебування.
У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) , не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача,  переглянувши справу за наявними у ній доказами та    перевіривши законність і обґрунтованість  рішення суду першої інстанції в межах  доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судовим розглядом встановлено, що позивач звернувся  до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України та першого заступника начальника Дніпровської митниці Державної митної служби Мужева Олексія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил № 0146/11000/20.
В позовній заяві позивач зазначив місце проживання: АДРЕСА_2 , вказавши адресу листування: АДРЕСА_3 .
На підтвердження факту проживання за   адресою: АДРЕСА_2 ,  позивач надав суду копію акту від 10 вересня 2020 року, виданого КГЖЕП "Автозаводське".
Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд першої інстанції, дослідивши  копії протоколу про порушення митних правил № 0146/11000/20 від 03 квітня 2020 року та копії постанови в справі про порушення митних правил № 0146/11000/20 від 02 вересня 2020 року, з`ясував, що позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , в той час як відповідачі по справі знаходяться за адресою: АДРЕСА_5 .
Вказане вище слугувало висновком про необхідність направлення позову за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська  за місцем знаходження відповідачів, який є територіально наближеним до місця фактичного проживання позивача, аніж Берегівський районний суд Закарпатської області.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до п.1 ч. 1ст. 20 КАС України  місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Приписами ч. 1 ст. 25 КАС України встановлена територіальна юрисдикція (підсудність) для справ вказаної категорії, якою визначено, що адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються адміністративним судом за вибором позивача: судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або судом за місцем знаходження відповідача.
Частиною п`ятою ст. 171 КАС України, яка регулює питання відкриття провадження у справі передбачено, що в разі встановлення судом того, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст.29 КАС України.
Пунктом другим ч. 1 ст. 29 КАС України визначено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Місце перебування - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.
Відповідно до абзацу 16 статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" особи, які не проживають за адресою, що зареєстрована як місце їх проживання, більше одного місяця і які мають невиконані майнові зобов`язання, накладені в адміністративному порядку чи за судовим рішенням, або призиваються на строкову військову службу і не мають відстрочки, або беруть участь у судовому процесі в будь-якій якості, зобов`язані письмово повідомити орган реєстрації про своє місце перебування.
Враховуючи, що у цьому спорі позивач наділений правом вибору підсудності, звертаючись до суду за своїм зареєстрованим місцем проживання чи перебування, суд першої інстанції з метою визначення територіальної юрисдикції (підсудності) зобов`язаний був перевірити інформацію про місце реєстрації проживання чи перебування позивача у справі.
Перевіривши такі відомості,  суд першої інстанції обґрунтовано встановив порушення правил територіальної юрисдикції та направив справу для продовження розгляду за встановленою у процесуальному законі підсудністю до суду, що найбільш територіально наближений.
Доводи заявника про  проживання у м. Кременчуці  у зв`язку з наявністю роботи в цьому місті без зміни реєстрації місця проживання не можуть бути враховані судом апеляційної інстанції  під час оцінки законності та обґрунтованості оскаржуваної ухвали, оскільки, як встановив суд,  місце проживання ОСОБА_1  зареєстровано у м. Берегове, відомості про перебування позивача за іншою адресою у органів реєстрації відсутні. 
В той же час, копія акту про підтвердження факту проживання на території Автозаводського району м. Кременчука, не є доказом реєстрації місця проживання чи перебування позивача у встановленому законом порядку. Процесуальний закон пов`язує визначення територіальної юрисдикції із зареєстрованим місцем проживання чи перебування фізичної особи, а не з тимчасовим її перебуванням без відповідної реєстрації у тому чи іншому населеному пункті.
За таких обставин, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав для передачі позову за підсудністю до іншого суду.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 23.09.2020  по справі № 524/5886/20 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 		І.С. Чалий	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.М. Ральченко   	
Повний текст постанови складено  16.02.2021.