ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 	 	

 	 	

Номер провадження: 33/821/137/21	Суддя у першій інстанції -  Бащенко С.М. 	
Справа: №712/9448/20  Категорія: ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП   	Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.                                            	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ

12 березня 2021 р.                                                                                                 м. Черкаси

       Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ФОП, 

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., 

                                                              в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 19.09.2020 року о 22год.20хв. в м. Черкаси по вул. Онопрієнка, 6, керуючи автомобілем Renault Premsum  430 DХІ д.н.з. НОМЕР_1 (власник ТОВ «В Лізинг»), не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд на припаркований автомобіль Daf FTCF 75.360 д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) - водій ОСОБА_3 , чим порушив п.2.3б, 1.5, 13.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Він же, 19.09.2020 року о 22год.20 хв. в м. Черкаси по вул. Онопрієнка, 6, керував автомобілем Renault Premsum  430 DХІ д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення вимови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.
На підставі ст.36 КУпАП адміністративні справи №712/9448/20  за ст.124 КУпАП та №712/9543/20 за ч.1 ст. 130 КУпАП  стосовно ОСОБА_1 об`єднані в одне провадження з присвоєнням об`єднаному провадженню №3/712/3139/20, справа №712/9448/20. 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив провадження по справі про адміністративне правопорушення  відносно нього за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог скаржник вказує, що рішення суду відносно нього прийнято з порушенням норм КУпАП, а тому є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, не підтверджене належними та допустимими доказами.
Вказує, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, так як протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.ст. 130, 266 КУпАП, оскільки у протоколі не  зафіксовано факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням  спеціальних технічних засобів.
Вважає, що його огляд на стан сп`яніння інспектор проводив візуально, без застосування спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, які не могли підтвердити його стану, тому, що візуальний огляд не є доказом у справі.
Крім того, вказує скаржник розгляд справи було проведено без його участі, чим порушено його право на захист. 
В судове засідання  ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час і дату розгляду справи. 
Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.
Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Як вбачається з апеляційної скарги, ОСОБА_1 оскаржує постанову суду першої інстанції лише в частині визнання його винним за ч.1 ст.130 КУпАП.
Суддя апеляційного суду вважає, що судом першої інстанції належно встановлені обставини, які дають обґрунтоване право притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 137307 від19.09.2020 року; поясненнями свідків;  відеозаписом з місця події.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ                                     №137307 від 19.09.2020 року підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, порушення мови. 
Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З протоколу про адміністративне правопорушення та рапорту вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Крім того, з пояснень свідка ОСОБА_4 вбачається, що водій ОСОБА_1 у його присутності відмовився від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР» та в КЗ «ЧОНД». Свідок ОСОБА_5 надала пояснення, які є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_4 (а.с. 15).  У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи. 
Доводи ОСОБА_1 про те, що суддя місцевого суду розглянув справу без його присутності, й цим зумовлюється необхідність скасування оскаржуваної постанови, суддя апеляційного суду оцінює критично. У матеріалах справи містяться численні заяви обвинуваченого з проханням відкласти розгляд справи через різні діагнози хвороб (а.с.8, 21, 25, 28). Наявність цих заяв вказує на те, що обвинувачений був належно повідомлений про розгляд справи. Стосовно його неявки до місцевого суду суддя апеляційного суду погоджується з позицією судді першої інстанції, що в даному випадку є достатні підстави вважати таку поведінку обвинуваченого такою, що була спрямована на затягування розгляду справи з метою спливу строку можливого накладення адміністративного стягнення.   
Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також  винесена з порушенням норм КУпАП, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .
Щодо доводів апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно не допитав у судовому засіданні свідків, то вони є необґрунтованими, адже за наявності відео з місця пригоди необхідність у допиті свідків для з`ясування фактичних обставин події правопорушення не є обов`язковою.
Будь-які інші доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, в тому числі і введення його в оману працівниками поліції, незгода з протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, сприймаються судом як спроба уникнути відповідальності, оскільки доказів, які б об`єктивно могли спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано, а підписи обвинуваченого в протоколі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП свідчать про те, що ОСОБА_1 розумів зміст протоколу та був з ним ознайомлений.
Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.
Керуючись ст. 247, 294  КУпАП, суддя,  

                                                          постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,  залишити без задоволення.  
Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 грудня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін. 
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                       М.О. Ятченко