Справа № 344/13599/20 
Провадження № 22-ц/4808/362/21 
Головуючий у 1 інстанції Шамотайло О. В. 
Суддя-доповідач Максюта 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2021 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючого  (суддя-доповідач)  Максюти І.О.,
суддів                                              Бойчука І.В., Василишин Л.В., 
секретаря                                        Єлісевич О.М.,
з участю    представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Боднарчука А.М., представника стягувача АБ «Укргазбанк» Скиданюка М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Курило Вікторії Григорівни про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Курило Вікторії Григорівни на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, постановлену суддею Шамотайлом О.В.14 грудня 2020 року у м. Івано-Франківськ Івано-Франківської області,
                                                в с т а н о в и в :
У жовтні 2020 року представник ОСОБА_1 адвокат Курило В.Г. звернулася  із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого листа №2-2735/2009, виданого Івано-Франківським міським судом 14 лютого 2009 року у справі за позовом ПАТ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором . 
В обґрунтування заяви зазначає, щорішенням Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2009 року стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та неї на користь ПАТ КБ «Укргазбанк» 31 771,82 долари США заборгованості за кредитним договором №03-ІФ/08-17 від 18.07.2008 року,  5806,82 грн - пені, 1700 грн – витрат по оплаті судового збору та 30 грн. На підставі рішення суду 14 грудня 2009 року видано два виконавчих листи, 30 жовтня 2015 року головним державним виконавцем ВДВС Косівського РУЮ ГТУЮ в Івано-Франківській області виконавчий лист щодо стягнення заборгованості із ОСОБА_2 повернуто стягувачу, оскільки при проведенні виконавчий дій майна боржника не було виявлено. Оригінал виконавчого листа надісланий поштою, однак не дійшов до отримувача АБ «Укргазбанк» та був втрачений внаслідок поштового пересилання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01.06.2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10.06.2020 року, представнику ПАТ АБ «Укргазбанк» відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків виконання. Основною підставою ухвалення рішень було саме те, що строк пред`явлення  до виконання виконавчого листа вже минув. Із заявою про поновлення строку стягувач не звертався (а.с.46-47, том 2).
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2020 року в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Курило В.Г. про визнання виконавчого листа №2-2735/2009, виданого 14.02.2009 року таким, що не  підлягає виконанню, відмовлено (а.с.69-71, том 2).
Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_1 адвокат Курило В.Г. подала апеляційну скаргу, у якій посилається на її незаконність та необґрунтованість.
Апелянт зазначає, що не погоджується із висновокм суду, що пропуск строку  для пред`явлення виконавчого документу до виконання не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у відповідності до ч.2 ст.432 ЦПК України, а можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.
Вважає, що в даному випадку державним виконавцем прийнято виконавчий лист, який пред`явлено до виконання з порушенням строків. Також несвоєчасно направлено на адресу заявника постанову про відкриття виконавчого провадження та відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого листа, строк пред`явлення якого до виконання вже минув.
Вказує, що  процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема, пред`явлення його до виконання вже після закінчення строку.
Просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове рішення, яким  визнати виконавчий лист №2-2735/2009, виданий 14.02.2009 року Івано-Франківським міським судом таким, що не  підлягає виконанню (а.с.74-79, том 2).
Позивачем (стягувачем) подано відзив на апеляційну скаргу, в обґрунтування якого зазначено, що вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою. Враховуючи той факт, що рішення Івано-Франківського міського суду від 02.10.2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» фактично не виконано, банк у травні 2020 року звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків виконання, мотивуючи тим, що виконавчий лист був втрачений з поважних причин, не залежних від Банку. Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не заявлено ОСОБА_1 з підстав, передбачених ч.2 ст.432 ЦПК України. Звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , вважаючи дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП №41090520 від 18.05.2020 року протиправними, а саму постанову такою, що підлягає скасуванню, звернулась до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом, рішенням якого у справі №300/2848/20 від 21.12.2020 року їй відмовлено у позові. Рішення набрало законної сили 04.01.2021 року. Зазначає, що недотримання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання має інші наслідки, а саме наслідки, передбачені п.2 ч.2 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до положень якого виконавчий документ повертається стягувачу органом ДВС, приватним виконавцем без прийняття до виконання. За таких обставин відсутні підстави для аналізу питання строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Станом на дату подання апеляційної скарги  ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 рішення суду не виконано. Також вважає, що апелянт зловживає своїми процесуальними правами. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін (а.с.97-100, том 2).
Іншими особами відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.
Вислухавши пояснення представника апелянта ОСОБА_1 адвоката Боднарчука А.М., представника стягувача АБ «Укргазбанк» Скиданюка М.В., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з положень ст.432 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження» встановивши, що між Банком та заявником мали місце кредитні правовідносини, спір між сторонами вирішено в судовому порядку, рішення набрало законної сили, даних про добровільне та в повному обсязі виконання боржником чи іншою особою судового рішення про стягнення кредитної заборгованості матеріали справи не містять,  дійшов висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками з огляду на таке.
Судом встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2009 року позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» 31 771,82 доларів США заборгованості за кредитним договором № 03-ІФ/08-17 від 18.07.2008 року, 5806,82 грн. пені, 1700 грн. втрат по оплаті судового збору та 30 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи (а.с.73-74, том 1). 
На підставі рішення суду 14 грудня 2009 року видано виконавчий лист №2-2735 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості в солідарному порядку і 21.12.2009 року звернуто його до примусового виконання. Про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції Том`юка М.П. (а.с.101, том 2).
Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 24 червня 2010 року рішення Івано-Франківського міського суду від 02 жовтня 2009 року змінено і визначено у резолютивній частині рішення розмір стягнутої заборгованості по кредитному договору в національній валюті - гривні в сумі 242 069,50 гривень (а.с.162-166, том 1).
Постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Косівського районного управління юстиції від 09.12.2013 року відкрито виконавче провадження  за цим же виконавчим документом на підставі заяви про примусове виконання від 05.12.2013 року (а.с.105, том 2)
Державним виконавцем здійснювалися виконавчі дії щодо примусового  стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь  ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» за зазначеним виконавчим документом, зокрема виконавче провадження зупинялося 29.02.2012 року (а.с.104, том 2) узв`язку з розшуком майна боржника і виконавчий документ повертався 30.10.2015 року у зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо звернути стягнення (а.с.228, том1),  а 18.05.2020 року заступником начальника Косівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Сіреджуком І.О. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі його заяви від 29.04.2020 року (а.с.106, том 2).
Згідно відомостей з автоматизованої системи виконавчих проваджень, 10.06.2020р. приватним виконавцем виконавчого округу  Івано-Франківської області  Витвицьким В.В.  відкрито виконавче провадження ВП №62314367 з виконання вказаного рішення суду (а.с.107, том 2). 
Постановою приватного державного виконавця Витвицького В.В. від 27.06.2020 року накладено арешт на кошти боржника (а.с.52, том 2).
Заявник вважає, що  строк виконання виконавчого листа вже минув, а тому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.   
Відповідно до частин першої та другої статті 432 Цивільного процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
За змістом цієї норми  підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі виявлення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 16.01.2018 року по справі № 755/15479/14-ц.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення.
Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є закінчення виконавчого провадження у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
В силу положень частини 3  статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Обґрунтовуючи заяву,боржник, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,  посилався на те, що строк пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-2735/2009 щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 минув, а із заявою про поновлення такого строку стягувач не звертався.
Оскільки, матеріали справи свідчать про те, що між АТ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 мали місце кредитні правовідносини, з яких виникли у відповідачів певні зобов`язання перед банком. Спір між сторонами вирішено в судовому порядку, а рішення суду набрало законної сили і звернуто до примусового виконання у спосіб пред`явлення виконавчого листа до виконання до державної виконавчої служби на суму заборгованості у національній валюті 242 069,50 грн у строк, визначений Законом України «Про виконавче провадження», стягувач мав право вимагати від державної виконавчої служби повернення виконавчого листа і пред`явлення його на виконання приватному виконавцеві, а між датою винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу (18.05.2020 року) і датою винесення постанови про відкриття виконавчого провадження приватним виконавцем Витвицьким В.В. (10.06.2020 року) минуло 23 дні, слід дійти висновку, що стягувач не пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною першою статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).
В порушення норм процесуального права, заявник не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що обґрунтовують його вимоги.
Не дають підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню доводи апелянта про те, що ухвалою Івано-Франківського міського суду від 01 червня 2020 року, залишеною без змін постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року,  відмовлено в задоволенні заяви представника ПАТ АБ «Укргазбанк» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строків виконання (а.с.238-240, том 1;  а.с.41-43, том 2), оскільки відсутні відомості про те, що приватним виконавцем виконується дублікат виконавчого документа. Із матеріалів справи,  на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Івано-Франківської області Витвицького В.В. знаходиться виконавче провадження № 62314367 з виконання виконавчого листа №2-2735/2009, виданого 14.12.2009 року Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області, згідно якого боржником є  ОСОБА_1 , а стягувачем Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк».
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не подано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у нього відсутній обов`язок за кредитним договором № 03-ІФ/08-17 від 18 липня 2008 року у зв`язку з пропуском стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Крім того, боржник може захищати свої права у спосіб звернення до суду із скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного та приватного виконавця. Однак,  матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 зверталася із такою скаргою в установленому законом порядку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції  по суті дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
На підставі викладеного, керуючись 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
                                            п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Курило Вікторії Григорівни залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області  від 14 грудня 2020 року - без зміни.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                                                  І.О. Максюта
Судді:                                                                                                              І.В. Бойчук
                                                                                                                         Л.В.Василишин
Повний текст постанови складено  19 березня 2021 року.