Справа № 444/2496/18                                Головуючий у 1 інстанції: Зеліско Р.Й. 
Провадження № 22-ц/811/3693/19                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 68

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючої: Крайник Н.П.
       суддів: Шеремети Н.О., Мельничук О.Я.
                       при секретарі: Матяш С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1  – ОСОБА_2  на рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_3 до  ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, - 
ВСТАНОВИВ:

       17.08.2018 року ОСОБА_4 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та визнання за нею права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0377 га, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980916746227, номер запису про право власності 116354009, кадастровий номер 4622782300:08:000:0698 для колективного садівництва, яка розташована в садівничому кооперативі «Взуттєвик» на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області та на 1/2 ідеальну частку садового будинку АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980954446227, номер запису про право власності 16355015, загальною площею 25,0 кв.м, літньою житловою площею 16,3 кв.м, який розташований в садівничому кооперативі «Взуттєвик» на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.
       В подальшому, позивачем ОСОБА_5 в особі її представника ОСОБА_6 уточнено позовні вимоги, в тому числі просила стягнути із відповідача судовий збір в розмірі 2349 грн. 58 коп.
       Позовні вимоги мотивувала тим, що спірне майно набуте нею та відповідачем під час перебування в шлюбі на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки №6-601, посвідченого державним нотаріусом Третьої львівської державної нотконтори Якубець Т.Я. 08 вересня 2016 р. та договору №6-602 купівлі-продажу садового будинку, посвідченого того ж дня державним нотаріусом Третьої львівської державної нотконтори Якубець Т.Я. Зазначене майно набуто на ім`я відповідача.
       Вона, як дружина, надавала нотаріусу згоду на придбання майна відповідачем, яка була нотаріально посвідчена 08 вересня 2016 року державним нотаріусом Третьої львівської державної нотконтори Якубець Т.Я. Наявність спірного майна, яке зареєстроване на праві власності за відповідачем, підтверджується також інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №125927561 та 126825565.
       Спірне майно придбане за спільні кошти подружжя, а також за кошти, подаровані їм на весілля. Зокрема, на момент укладення договорів купівлі-продажу сторони спору перебували в шлюбі понад три роки, в них народився син та вони потребували житла для проживання сім`ї. Оскільки земельна ділянка знаходиться недалеко біля м. Львова, спірний будинок після незначної реконструкції мав стати їх постійним місцем проживання, для чого вони і заощаджували кошти. У кінці 2017 року їй стало відомо, що відповідач допускає порушення подружньої вірності та витрачає кошти, які вони заощаджують,не на реконструкцію будинку. Це стало причиною її звернення із позовом про розірвання шлюбу.
       Оскарженим рішенням позов задоволено частково.
       Визнано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки № НОМЕР_1 , площею 0,0377 га, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980916746227, номер запису про право власності 116354009, кадастровий номер 4622782300:08:000:0698 для колективного садівництва, яка розташована в садівничому кооперативі «Взуттєвик» на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.
       Визнано за ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на 1/2 ідеальну частку на садовий будинок АДРЕСА_1 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, який розташований на земельній ділянці, реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980954446227, номер запису про право власності 16355015, загальною площею 25,0 кв. м, літньою житловою площею 16,3 кв. м, який розташований в садівничому кооперативі «Взуттєвик» на території Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області.
Після набрання даним рішенням суду законної сили ухвалено скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 17.04.2019 року, а саме скасувати накладення арешту та заборону вчинення реєстраційних дій стосовно наступного майна:
1) земельної ділянки, площею 0,0377 га, кадастровий номер 4622782300:08:000:0698 для ведення садівництва, яка розташована за адресою: Львівська область, Жовківський район , Грибовицька сільська рада , садівничий кооператив «Взуттєвик», земельна ділянка № НОМЕР_1 , реєстраційний номер в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980916746227, номер запису про право власності 16354009;
2) садового будинку АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 980954446227, загальною площею 25 кв.м, в садівничому кооперативі "Взуттєвик" Грибовицької сільської ради Жовківського району Львівської області, номер запису про право власності 16355015 від 08.09.2016 року.
       Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) в користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 1449 грн. 91 коп. - судового збору сплаченого позивачем при зверненні в суд із позовом та із заявою про забезпечення позову.
       У вимозі ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_1 1283 грн. 87 коп. судового збору - відмовлено.
       Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 .
       В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, позивачем не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
       Зазначає, що у 2010 році батько відповідача ОСОБА_7 придбав у ОСОБА_8 спірні садовий будинок та земельну ділянку, однак належним чином посвідченого договору між ними укладено не було. Однак, на ім`я ОСОБА_7 ОСОБА_9 була надана нотаріально посвідчена довіреність з правом вчиняти будь-які дії відносно спірного майна, в тому числі з правом відчуження. Після смерті ОСОБА_8 спадкоємцем спірного майна була дружина померлого - ОСОБА_10 , яка також надала ОСОБА_7 довіреність на розпорядження спірним майном. Стверджує, що жодних коштів подружжя на придбання спірного майна відповідач не витрачав, натомість батько відповідача надав йому ці кошти. Під час розгляду даної справи також було встановлено, що сторони спірним садовим будинком та земельною ділянкою не користувалися, доступу не мали, не вчиняли жодних дій на їх утримання,що підтверджується показами свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_7 . Вважає, що судом не враховано, що у разі придбання майна хоча і під час шлюбу, однак за особисті кошти одного з подружжя, таке майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Сам по собі факт придбання майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
       Справа розглянута без участі сторін, докази про належне повідомлення яких наявні в матеріалах справи.
       Представник позивача ОСОБА_6 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з вимогами апеляційної скарги не погоджується та вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Апелянтом не зазначено, які саме норм матеріального та процесуального права були порушені судом при вирішенні спору. Вважає, що твердження, викладені в апеляційній скарзі є суб`єктивною позицією скаржника та не є підставою для задоволення вимог про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга        не підлягає до задоволення з наступних мотивів.
       Відповідно до положень ч. 1 ст. 4, ст.13,ст.15 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Статтею 60 СК України закріплено презумпцію спільності майна подружжя. Відповідно до положень вказаної статті майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Згідно ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
       Встановлено, що 08.06.2013 року, між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 виконавчим комітетом Велятинської сільської ради Хустського району Закарпатської області було зареєстрували шлюб, що стверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 , актовий запис № 12.
       Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого в реєстрі за №6-601 та договору купівлі-продажу садового будинку, зареєстрованого в реєстрі за № 6-602 від 08.09.2016 року, що посвідчені державним нотаріусом Третьої львівської державної нотконтори Якубець Т.Я., ОСОБА_7 , який діяв від імені ОСОБА_10 (надалі- покупець) з однієї сторони та ОСОБА_1 , домовилися про те, що продавець продала, а покупець купив земельну ділянку № НОМЕР_1 , площею 0,0377 га, кадастровий номер 4622782300:08:000:0698, розташовану за адресою: Львівська область, Жовківський район, Грибовицька сільська рада, садівничий кооператив "Взуттєвик" та садовий будинок за цією ж адресою.
       Право власності на земельну ділянку та садовий будинок були зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційними довідками № 126825565 та № 126827561 від 08.06.2018 року (аркуш справи 5-7, 8-9). Власником майна є ОСОБА_1 .
       Позивач ОСОБА_4 письмовою заявою, яка була подана у Третю львівську державну нотаріальну контору, надавала згоду на купівлю її чоловіком, ОСОБА_1 , земельної ділянки та садового будинку за ціною та на умовах на розсуд ОСОБА_1 . У заяві ОСОБА_4 зазначила, що такий правочин відповідає інтересам їх сім`ї.
       Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5 , районний суд виходиі з того, що покази свідків, яких було допитано в жежах даної справи, не спростовують укладення договору купівлі-продажу відповідачем під час перебування в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , яка надавала нотаріально посвідчену згоду на його укладення; стороною відповідача не підтверджено належними доказами, що спірне майно було придбане не за кошти подружжя, а за кошти, які були надані відповідачу його батьком.
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Великої Палати ВС, викладеній в постанові від 12.02.2020 року у справі № 725/1766/18.Верховний Суд вказав, що зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована другим з подружжя, однак тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.
       Доводи апеляційної скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,-

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
       Рішення Жовківського районного суду Львівської області від 17 вересня 2019 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
       Повний текст постанови складено 01 березня 2021 року

Головуючий:                 Крайник Н.П. 

Судді:                        Шеремета Н.О.

                                                                                 Мельничук О.Я.