ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2021 р.	Справа № 480/3942/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання Мироненко А.А.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, повний текст складено 17.08.20 року по справі № 480/3942/19
          за позовом         Управління Держпраці у Сумській області  
          до         Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1     
           про стягнення штрафу та 
           за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
           до Управління Держпраці у Сумській області
           про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Управління Держпраці у Сумській області (далі за текстом також – позивач за первісним позовом, Управління) звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі за текстом також – відповідач за первісним позовом, ФОП ОСОБА_1 ), в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_1 штраф в сумі 83 460,00 грн в дохід Державного Бюджету України за реквізитами: УК у м. Сумах/м.Суми 21081100, код отримувача 37970593, номер рахунку 31118106018002, код банку 899998.
ФОП ОСОБА_1 (далі за текстом також – позивач за зустрічним позовом) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду із зустрічним позовом до Управління Держпраці у Сумській області (надалі також – відповідач за зустрічним позовом), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Управління Держпраці у Сумській області Антоненко Н. Г. № 120/44-ФС від 15.07.2019 про накладення штрафу.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року у задоволенні позовної заяви Управління Держпраці у Сумській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу – відмовлено.
Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Управління Держпраці у Сумській області від 15.07.2019 за № 120/44-ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, якою на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 83460,00 грн.
Стягнуто з Управління Держпраці у Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений при подачі зустрічного позову судовий збір в розмірі 1921,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. 
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Управління Держпраці у Сумській області оскаржило його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Управління Держпраці у Сумській області, з посиланням на обставини справи та нормативно-правове обґрунтування, наведені ним у первісному позові, зазначає, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції дійшов безпідставних висновків про визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови. Вказує, що судом першої інстанції не надано належної оцінки договорам, укладеним ФОП ОСОБА_1 з його контрагентами, зі змісту яких убачається здійснення ФОП ОСОБА_1 посередництва з працевлаштування за кордоном. Водночас, зазначає про безпідставність висновків суду першої інстанції щодо того, що складений Управлінням відносно ФОП ОСОБА_1 акт не затверджений саме органом державного нагляду (контролю), а тому не може вважатися належним документом оформлення результатів перевірки товариства.
За результатами апеляційного розгляду Управління Держпраці у Сумській області просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позов Управління Держпраці у Сумській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення штрафу в дохід Державного бюджету та відмовити ФОП ОСОБА_1 у задоволенні зустрічного позову до Управління Держпраці у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови.
ФОП ОСОБА_1 своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні відповідно до приписів статті 229 КАС України.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність за основним видом економічної діяльності, зокрема, КВЕД 84.21 «Міжнародна діяльність». Вказані обставини підтверджується поясненнями сторін.
02.05.2019 (вх.КОЛ-327/17-08/2019) до Управління Держпраці у Сумській області надійшло колективне звернення від ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі – ОСОБА_3 ) (а.с. 62).
Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 за № 877-V Управлінням Держпраці у Сумській області отримано погодження Міністерства соціальної політики України на проведення позапланового заходу, в т. ч. щодо ФОП ОСОБА_1 , що підтверджується копіями листа Департаменту з питань праці Державної служби з питань праці від 14.06.2019 (а.с. 12, 56), копією листа Міністерства соціальної політики України від 12.06.2019 (а.с. 13, 55).
25.06.2019 начальником Управління Держпраці у Сумській області видано Наказ № 1045 про проведення позапланової перевірки ФОП ОСОБА_1 (а.с. 14, 54) та складено направлення № 439 від 26.06.2019 (а.с. 11, 57).
Відповідно до наказу та направлення контролю підлягали питання дотримання законодавства про зайнятість з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном.
У період з 26.06.2019 по 27.06.2019 уповноваженими посадовими особами Управління Держпраці у Сумській області проведена позапланова перевірка з питань додержання законодавства про зайнятість в частині надання послуг з посередництва та працевлаштування ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якого складено акт № 44 (а.с. 7-10).
Висновками акта зафіксовано порушення ФОП ОСОБА_1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про зайнятість населення», відповідно до якої діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, підлягає ліцензуванню і регулюється Законами України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про зовнішньоекономічну діяльність», цим Законом та іншими законодавчими актами України. В акті зазначено, що на офіційному веб-сайті Міністерства соціальної політики України міститься перелік суб`єктів, які мають ліцензію з посередництва у працевлаштуванні за кордоном (станом на 01.06.2019). ФОП ОСОБА_1 у такому переліку не значиться, у зв`язку з чим контролюючим органом зроблено висновок, що ФОП ОСОБА_1 надає послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном без відповідної ліцензії.
Також, в акті зазначено, що ФОП ОСОБА_1 надав письмові пояснення, в яких вказав, що договори з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном дійсно були укладені з клієнтами. Також зазначив, що ліцензії на здійснення діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном не має.
01.07.2019 заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 № 120/44 та призначено розгляд справи про накладення штрафу на 15.07.2019 о 14 год. 20 хв. (а.с. 69). 
ФОП ОСОБА_1 заперечує факт повідомлення його про розгляд справи, однак, матеріалами справами підтверджено, що 09.07.2019 ФОП ОСОБА_1 надіслано повідомлення про розгляд справи за двома адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (а.с. 66). Також, ФОП ОСОБА_1 підтверджує, що він міг не відповісти на телефонні дзвінки у вказаний період.
Крім того, поясненнями свідка ОСОБА_4 підтверджується, що наступного дня після початку перевірки була спроба вручити ФОП ОСОБА_1 акт перевірки, однак, останній був відсутній, що ФОП ОСОБА_1 не заперечується, а тому акт надіслано поштою, що підтверджується копією опису вкладення, поштовими квитанціями про відправлення (а.с. 58).
Вказане спростовує твердження ФОП ОСОБА_1 , що йому не було вручено акт та не повідомлено про час розгляду справи, що обмежило його права в наданні пояснень чи доказів.
15.07.2019 за результатами розгляду справи заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № 120/44-ФС, якою за порушення ФОП ОСОБА_1 вимог ч. 1 ст. 38 Закону України «Про зайнятість населення» на підставі ч. 3 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» застосовано штраф у сумі 83460,00 грн (а.с. 15, 16).
У зв`язку з несплатою штрафу, визначеного вказаною постановою, Управління Держпраці у Сумській області звернулося за його стягненням до суду.
ФОП ОСОБА_1 , уважаючи постанову про накладення штрафу № 120/44-ФС від 15.07.2019 протиправною, звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про її скасування.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Управління Держпраці у Сумській області та задовольняючи позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що постанова Управління Держпраці у Сумській області від 15.07.2019 за № 120/44-ФС не відповідає критеріям правомірності, визначеним в ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про її скасування є обґрунтованими, а позовні вимоги Управління Держпраці у Сумській області задоволенню не підлягають. 
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи та виходить з такого.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про зайнятість населення» від 05.07.2012, № 5067-VІ (тут і далі в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі – Закон України «Про зайнятість населення») державний контроль за додержанням законодавства про зайнятість населення здійснює уповноважений орган з реалізації державної політики з питань державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про зайнятість населення та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, в межах їх повноважень.
Згідно із ч. 1 ст. 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за № 96 (далі – Положення № 96) Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Підпунктом 9 пункту 4 Положення № 96 визначено, що Управління Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства про працю, зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування.
Враховуючи вказані завдання Управлінням Держпраці у Сумській області проведена позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої Управлінням прийнято оскаржувану ФОП ОСОБА_1 постанову.
Як убачається з такої постанови (а.с. 15, 16), підставою для її прийняття стало встановлення факту порушення ФОП ОСОБА_1 ч. 1 ст. 38 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку з чим на підставі ч. 3 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у сумі 83460 грн.
Управління, посилаючись на пояснення ФОП ОСОБА_1 , укладені ним договори з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також на те, що основна діяльність ФОП ОСОБА_1 за кодом КВЕД є «Міжнародна діяльність», стверджує, що відповідач провадив діяльність з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном без отримання відповідної ліцензії.
Дійсно, судовим розглядом установлено, що у ФОП ОСОБА_1 відсутня ліцензія для здійснення діяльності з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном. Вказані обставини підтверджуються, в тому числі, поясненнями ФОП ОСОБА_1 , які він давав як під час перевірки (а.с. 59). 
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про зайнятість населення» діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, підлягає ліцензуванню і регулюється Законами України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про зовнішньоекономічну діяльність», цим Законом та іншими законодавчими актами України. 
Згідно із ч. 3 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення» у разі провадження суб`єктом господарювання діяльності з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном без отримання відповідної ліцензії або наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця без отримання відповідного дозволу стягується штраф у двадцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої на момент виявлення порушення.
Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що з вказаних норм убачається, що суб`єкт господарювання несе відповідальність у разі, коли без отримання відповідної ліцензії здійснює саме діяльність з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном.
У свою чергу, діяльність з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні врегульована розділом VI Закону України «Про зайнятість населення», ч. 2 ст. 36 якого визначає, що до послуг з посередництва у працевлаштуванні належать пошук роботи та сприяння у працевлаштуванні особи, добір працівників відповідно до замовлень роботодавців (у т. ч. іноземних) у межах укладених з роботодавцями договорів (контрактів).
Статтею 38 Закону України «Про зайнятість населення» передбачено також, що діяльність суб`єктів господарювання, які надають послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, підлягає ліцензуванню і регулюється Законами України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», «Про зовнішньоекономічну діяльність», цим Законом та іншими законодавчими актами України.
Послуги з посередництва у працевлаштуванні на роботу за кордоном надаються відповідно до заявок іноземного роботодавця (його контрагента) щодо вільних робочих місць (вакансій) і лише в межах укладених іноземними суб`єктами господарювання зовнішньоекономічних договорів (контрактів) про надання посередницьких послуг у сфері працевлаштування з метою сприяння підписанню трудового договору (контракту найму). Обов`язковим додатком до зовнішньоекономічного договору (контракту) про надання посередницьких послуг у сфері працевлаштування за кордоном є проект трудового договору, завірений іноземним роботодавцем (ч. 1 ст. 38).
Надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном здійснюється після укладення договору про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном між особою та суб`єктом господарювання. Суб`єкт господарювання, який надає послуги з посередництва у працевлаштуванні за кордоном, не має права отримувати від осіб, яким надані такі послуги, плату до підписання акта виконаних робіт (ч. 2 ст. 38).
Окрім того, визначення господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном містить і Постанова Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 за № 1060 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з посередництва у працевлаштуванні за кордоном», відповідно до п. 2 якої, вказана діяльність - це послуга, яка надається суб`єктами господарювання в межах укладених з іноземним суб`єктом господарювання зовнішньоекономічних договорів ( контрактів ) про надання послуг з посередництва у працевлаштуванні за кордоном з метою сприяння укладенню трудового договору ( контракту наймання ) відповідно до заявок іноземного роботодавця щодо вільних робочих місць ( вакансій ), включаючи надання інформаційно-консультаційних послуг щодо можливостей працевлаштування, найменування та місцезнаходження роботодавця, інформації про умови праці.
Системний аналіз вказаних норм свідчить про те, що здійснення саме діяльності з надання посередницьких послуг у працевлаштуванні за кордоном суб`єктом господарювання має місце лише за наявності укладеного з іноземним суб`єктом господарювання зовнішньоекономічного договору (контракту) про надання послуг з працевлаштування. 
В той же час, як встановлено судовим розглядом, такий договір ФОП ОСОБА_1 не укладався, таких доказів не надано. А сам лише факт зазначення виду господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 за кодом КВЕД 84.21 «Міжнародна діяльність», з урахуванням зазначених вище норм, не підтверджує надання саме посередницьких послуг у працевлаштуванні за кордоном.
Договори, укладені ФОП ОСОБА_1 з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 63, 64), на які посилається Управління, не були реалізованими та припинені, що підтверджується дослідженими матеріалами справи (а.с. 115, 116), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 працевлаштованими не були. Жодних інших договорів, відповідно до яких, в тому числі, ФОП ОСОБА_1 були працевлаштовані особи за кордоном, Управлінням до матеріалів справи не надано.
Відтак, в судовим розглядом не встановлено факту здійснення ФОП ОСОБА_1 діяльності з надання послуг з посередництва у працевлаштуванні у розумінні Закону України «Про зайнятість населення», а тому, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для застосування санкцій на підставі ч. 3 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення».
Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за № 509 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) штрафи можуть бути накладені, в тому числі на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.
Управління, обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на те, що Управлінням Держпраці у Сумській області під час здійснення перевірки використано неуніфіковану форму акта, проте такий акт не може бути підставою для прийняття оскаржуваної ним постанови.
Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року, № 877-V (далі - Закон № 877-V) державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом. Планові та позапланові заходи здійснюються в робочий час суб`єкта господарювання, встановлений його правилами внутрішнього трудового розпорядку.
Згідно з ч. 15 ст. 4 Закону № 877-V при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 5 Закону № 877-V Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 за № 342, відповідно до пунктів 1, 2, 3 якої, ця Методика встановлює єдиний підхід до розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю) (далі - уніфікована форма акта перевірки). Уніфікована форма акта перевірки розробляється органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюється на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня її затвердження. Перелік питань для здійснення заходу державного нагляду (контролю) визначається органом державного нагляду (контролю) залежно від ступеня ризику шляхом проведення аналізу вимог законодавства, яких повинен дотримуватися суб`єкт господарювання у відповідній сфері, за формою згідно з додатком 1 в електронному вигляді та оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідного органу державного нагляду (контролю).
За приписами частини 2 статті 5 Закону № 877-V уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством. Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.
Разом з тим, як встановлено судом в ході судового розгляду справи, станом на момент проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 форми уніфікованого акту, затвердженого Державною службою України з питань праці, не існувало.
Крім того, відсутність уніфікованої форми акту підтверджується тим, що на офіційному сайті Державної служби України з питань праці 03.06.2019 оприлюднене повідомлення про оприлюднення переліку питань щодо проведення у сферах охорони праці, промислової безпеки, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, зайнятості населення, зайнятості та працевлаштування осіб з інвалідністю, заходів державного гірничого нагляду державною службою України з питань праці (а.с. 141-144).
Отже, з оприлюдненої інформації з офіційного джерела Держпраці вбачається, що проводиться лише обговорення проекту форми акту.
Враховуючи, що складений Управлінням відносно ФОП ОСОБА_1 акт не затверджений саме органом державного нагляду (контролю), висновок суду першої інстанції про те, що такий акт не може вважатися належним документом оформлення результатів перевірки товариства, є правомірним.
Колегія суддів погоджується з неврахуванням доводів Управління, що ФОП ОСОБА_1 мав право вимагати припинення проведення заходу державного контролю у разі, якщо суб`єкт господарювання вважав, що посадовими особами використовувалась неуніфікована форма акту, так як про складання за результатами перевірки саме такої форми акта ФОП ОСОБА_1 дізнався саме після його отримання, що підтверджується матеріалами справи.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що постанова Управління Держпраці у Сумській області від 15.07.2019 за № 120/44-ФС не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 про її скасування є обґрунтованими, а позовні вимоги Управління Держпраці у Сумській області задоволенню не підлягають, є правомірним. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права - неправильним.
Суд першої інстанції надав оцінку всім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та дослухався до всіх аргументів сторін, які здатні вплинути на результат вирішення спору.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Зважаючи на результати апеляційного перегляду оскаржуваного судового рішення та положення статті 139 КАС України, у справі відсутні підстави для зміни розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Сумській області  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 05.08.2020 року по справі № 480/3942/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова	
Судді	   	О.А. Спаскін    С.П. Жигилій   	
Повний текст постанови складено  22.02.2021 року