УХВАЛА

04 березня 2021 року 
м. Київ
справа № 706/1112/20
адміністративне провадження № К/9901/6218/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Шевцової Н.В.,
суддів: Мацедонської В.Е., Уханенка С.А.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   січня 2021 року у справі №706/1112/20 за позовом ОСОБА_1 до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, визнання дій незаконними,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив визнати протиправними дії начальника Христинівського РВ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сідорчука С.М. та скасувати прийняті ним постанови:
- від 17.09.2020 ВП №63074749 про відкриття виконавчого провадження, стягнення штрафу в розмірі 510 грн та стягнення виконавчого збору 51 грн, про стягнення виконавчого збору в розмірі 51 грн, про стягнення мінімальних витрат ВП в розмірі 110 грн відповідно до постанови інспектора ДПС 1АВ №00453310 від 08.07.2020;
- від 17.09.2020 ВП №63074933 про арешт коштів на рахунках боржника відповідно до постанови інспектора ДПС 1АВ №00453388 від 08.07.2020;
- від 17.09.2020 ВП №63074933 про відкриття ВП та стягнення штрафу 510 грн. та виконавчого збору про розмір 51 грн. про розмір мінімальних витрат ВП в сумі 100 грн., про стягнення виконавчого збору в сумі 51 грн. відповідно до постанови інспектора ДПС 1АВ №00453388 від 08.07.2020;
- постанов від 17.09.2020 ВП №63075152 відповідно до постанови інспектора ДПС 1АВ №00457311 від 08.07.2020 про відкриття виконавчого провадження, стягнення штрафу в розмірі 510 грн та стягнення виконавчого збору 51 грн, про стягнення виконавчого збору в розмірі 51 грн, про стягнення мінімальних витрат ВП в розмірі 110 грн.
- від 05.10.2020 ВП №63074933 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію та інші доходи боржника. Зобов`язати відповідача повернути безпідставно списані кошти в сумі 2014 грн. 32 коп.
30 листопада 2020 року рішенням Черкаського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   січня 2021 року, відмовлено в задоволенні позову.
На вказані рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції позивачем подало касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 24 лютого 2021 року.
Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Верховний Суд зазначає наступне.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
У свою чергу, стаття 287 КАС України регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.
Предметом розгляду даної справи є скасування постанов органу державної виконавчої служби, винесених в рамках виконавчого провадження.  
За такого правового врегулювання та обставин справи оскарження ухвалених у цій адміністративній справі судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд відповідної касаційної скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.
Оскаржуючи судові рішення у справі щодо скасування постанов органу державної виконавчої служби, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Проаналізувавши встановлені судами обставини справи, предмет спору та обраний позивачем спосіб захисту його прав, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду цієї касаційної скарги не матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики у цій категорії адміністративних справ.
На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Аналіз правових норм та обставин справи доводить про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтею 287, частиною третьою статті 333 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22   січня 2021 року у справі №706/1112/20 за позовом ОСОБА_1 до Христинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанов, визнання дій незаконними.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                Н.В. Шевцова
Судді                                                                                                    В.Е. Мацедонська           
                                                                                                    С.А. Уханенко