Ухвала                                                                  

04 березня 2021 року
м. Київ
справа №650/111/18
провадження № 51-595ск21
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого                       ОСОБА_1 , 
суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Високопільського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі – КК) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.
На підставі ч. 1 ст. 71 КК до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 25 травня 2016 року і за сукупністю вироків остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Водночас, вирішено інші питання, визначені процесуальним законодавством.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 , судові рішення щодо якого не оскаржуються.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року вищевказаний вирок місцевого суду залишено без змін.
На вказані судові рішення захисник подав касаційну скаргу.
Ухвалою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху в зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) і надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії вказаної ухвали. 
У межах наданого строку захисник повторно звернувся до суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі Верховного Суду, не усунув.
Як касаційний суд вказував в ухвалі від 10 лютого 2021 року, згідно п. 4 ч. 2 ст.  427 КПК касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Проте у повторно поданій скарзі так і не міститься доводів допущення судами першої та апеляційної інстанцій таких порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою обов`язкове скасування вироку й ухвали з підстав, передбачених п. 1, 2 ч. 1 ст.  438 КПК, з огляду на зміст приписів статей 370, 374, 404, 412, 413, 419 цього Кодексу.
До того ж, при повторному зверненні захисник незазначає, які доводи його апеляційної скарги, і в порушення якої норми закону, апеляційний суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив, внаслідок чого визнав їх необґрунтованими.
Суд касаційної інстанції є судом права, відповідно до положень ст. 433 КПК  переглядає судові рішення у межах касаційної скарги, тому відсутність у ній згаданого обґрунтування перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПКкасаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід повернути захиснику на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429, 441 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Високопільського районного суду Херсонської області від 13 листопада 2019 року та ухвалу Херсонського апеляційного суду від 10 листопада 2020 року, а також додані до неї матеріали повернути особі, яка її подала.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3